43 



tina, I ill bevis, att denna absorption icke blott var beroende 

 af adhesion å ytan. 



För att afgöra hvilket inflytande texturens beskaffenhet 

 kunde iitöfva på metallens absorptionsförmåga, försöktes dess- 

 utom såväl platinasvamp, som hamrad platina. Det visade 

 sig, att den hamrade platinan var verksammare, ithy att den 

 absorberade i medel- och jemnt tal 5 vol. vätgas, mätt vid 

 vanlig temperatur, hvilka vid försökets temperatur skulle sti- 

 ga till 15 volumer. Men för att 15 vol. vätgas skola vara 

 sammanpressade i en volum platina erfordras en kraft, som 

 motsvarar 15 atmosferers trj^ck och då större delen af detta 

 rum dock måste intagas af platinans massa och vätgasen en- 

 dast tränges i platinans porer eller mellanrum, finner man, att 

 en ojemförligt större sammanpressning af vätgasen härvid har 

 försiggått. Antager man, att — *— af platinans skenbara vo- 

 lum består af dessa mellanrum, så måste hvarje volum vät- 

 gas sammanpressas till —^ volum och de 15 volumer, som 

 platinan absorberat, qvarhållas af en kraft, som motsvarar 

 15,000 atmosferer. Ifall detta antagande har skäl för sig, 

 kunde man fråga i hurudant aggregationstillstånd befinner sig 

 vätgasen under ett sådant tryck? Månne den ännu är gas- 

 formig ? 



För att visa, med hvilken styrka vätgasen qvarhålles af 

 platina, mättade man på samma vis ett stycke hamrad plati- 

 na med vätgas, derefter upphettades det uti ett lufttomt rör. 

 Vid 200° afgaf det ej det minsta vätgas, men vid 500° be- 

 gjmte en svag utveckling och först vid stark glödgning bort- 

 gick större delen eller ^/^ af den absorberade gasen, som in- 

 alles utgjorde 379 gånger den till försöket använda platinans 

 volum. 



Vätgasens absorption äger rum vid en temperatur, som 

 är betydligt lägre än den, vid hvilken gasen åter bortgår. 

 Sålunda absorberade platinableck vid 100° 76 procent af sin 

 volum vätgas och 145 proc. vid 230°. 



Angående palladium anmärkes, att det synes visa all- 

 deles egna förhållanden till vätgas. Ett hamradt i)alladium- 

 bleck, som hållits vid en 245° icke öfverskridande tempera- 



