48 



cent. — 2:o Vedväfnadens andra beståndsdel, som varit känd 

 under namn af inkrusterande materia och anses förekomma i 

 det inre af vexträden och cellen, kan icke betraktas såsom 

 ett egendomligt ämne, ty den kan sönderdelas i en bestånds- 

 del, som löser sig i hett vatten, i en annan, som löser sig i 

 alkaliska vätskor och i en tredje, som efter behandling med 

 klor blir löslig i kali. 



Men huru sammansatt den inkrusterande materien i öf- 

 rigt må vara, igenkännes den först på dess löslighet i svafvel- 

 syra, som deraf blir svartfärgad och derefter på dess olöslig- 

 het i klorvatten. I en qvantitativ analys kan man fullstän- 

 digt skilja den ifrån vedens öfriga konstituerande bestånds- 

 delar genom att successivt använda vatten, alkaliska lösnin- 

 gar och klorvatten, man bestämmer dess mängd icke direkt, 

 utan (såsom det heter) från förlusten: sålunda har det visat 

 si"- att veden innehåller 40 procent inkrusterande materie. 



3:o Vedväfnadens tredje del utgöres af cellämnet, cellu- 

 losan. När detta ämne är rent, löser det sig utan färgning i 

 koncentrerad svafvelsyra, frambringande dervid en lösning, 

 som af vatten icke fälles; det förändras med svårighet af klor- 

 vatten och salpetersyra. Uti vedväfnaden befinner sig denna 

 substans i ett eget tillstånd, som gör den olöslig i kopparoxid- 

 ammoniaklösning, men den blir löslig härutinnan, om den be- 

 handlas med vissa reagentier t. ex. klor. 



Man erhåller cellulosan ren, så att den bibehåller ve- 

 dens struktur och utan färgning löser sig i svafvelsyra, om 

 man behandlar spån först med klorvatten, derefter med kali 

 och slutligen med utspädd klorvätesyra. 



Salpetersyra kan likaledes användas för att afskilja cell- 

 substansen, men den sönderdelar alltid vedväfnaden och upp- 

 löser en betydlig mängd af cellulosan. Denna substans af- 

 skild från veden, erbjuder för närvarande ett obestridligt in- 

 dustrielt intresse: den lämpar sig icke blott till pappersfabri- 

 kation utan skall en dag ännu användas till bränvinsbränning. 

 Svafvelsyra förvandlar den i sjelfva verket med lätthet till 

 dextrin och socker; det vore rätt eget, säger Fremy, att ur 

 ved frambringa alkoholiska vätskor. 



