Hr Marcy har nyligen sökt utreda frågan genom direkta 

 experimenter på, följande sätt. Han fasthåller insekten med 

 en fin tång och låter den flaxa, så att vingspetsen berör den 

 med sot öfverdragna ytan af en cylinder, som kringvrides med 

 en viss hastighet. Vingen tecknar dermider på cylindern ett 

 slao-s våglinie, hvars höjningar och sänkningar troget afbilda 

 vingens rörelser. Till angifvande af tiden begagnas en stäm- 

 gaffel, hvars vibrationstal är noga bekant, och som gör t. ex. 

 500 enkla svängningar i sekunden. Man låter stämgaÖelns 

 vibrationer, medelst ett anbragt fint stift, samtidigt afteckna 

 sio- på cylindern, då man omedelbart kan jemföra de antal 

 svängningar, som vingen och stämgaffeln gjort på samma tid. 

 Genom detta lika enkla som sinnrika förfarande har Marey 

 funnit följande antal vingslag i sekunden: 



för en vanlig fluga .... 330, 



„ en broms 240, 



„ ett bi 190, 



„ en geting 110, 



„ en libellula 28, 



o. s. v. Men han anmärker, att dessa tal, tillfölje af cylin- 

 derns motstånd mot vingens rörelse, sannolikt äro betydligt 

 mindre än under insektens fria flygt. 



För att bestämma det sätt, hvarpå vingens rörelse för- 

 siggår, har samma författare begagnat en optisk metod, som 

 ofta användes i akustiken. Han fastade med lim ett fint guld- 

 bladsfjäll vid ändan af vingen och lät en solstråle falla der- 

 på. Under sin rörelse tecknade vingen nu en lysande linie, 

 pom befanns hafva formen af en 8. Häraf framgår, att vin- 

 gen ej rör sig i ett plan, utan har en skef rörelse, sannolikt 

 beroende af det sätt, hvarpå luftens motstånd verkar på den- 

 samma. 



Å Licentiaten Wiiks vägnar anmäldes en uppsats med 

 titel: Meddelanden beträffande finska mineralier och bergarter, hvil- 

 ken skulle införas i Öfversi^ten. 



^ ''O ^/^ 



'^- — !*■< 



'-4 m 



