12 



röd. Så uppgifvas morötter, caltha palustris, safran och rha- 

 barber meddela mjölk gul färg; kräpp, galiiim och opuntia- 

 arter röd; myosotis palustris. polj^gonum aviculare, mercuria- 

 lis perennis, equisetum, anchusa officinalis m. fl. blå. 



Från den af förtärda växter uppkomna blåa färgen skil- 

 jer sig den i giftig mjölk förekommande, derigenom att denna 

 sednare först uppstår 5 å 6 dagar efter mjölkningen, samt att 

 denna, enligt af Mosler tillsammans med botanikern Hoffman 

 anställde försök, visar sig contagiös. Tillsätter man nemligen 

 en liten portion blå mjölk till en stor mängd vanlig, så fäi*- 

 gar den efter några dagar denna mer eller mindre, stundom 

 t. o. m. djupt indigo-blå. Processen påskyndas betydligt 

 genom fuktig värme. Vidare hafva nämnde förf. funnit att 

 de uti den giftiga blåa mjölken förekomm.ande svamparne äro 

 fullkomligt analoga med de i hvarje sur mjölk förekommande, 

 samt att färgämnet ej uteslutande häftar vid de i mjölken 

 förekommande fasta kropparne, utan är fullkomligt upplöst 

 deri. På samma Oidium-tråd såg Hoffman t. ex. några celler 

 blåa, andra färglösa. 



Enligt iakttagelser af en mängd veterinärläkare får upp- 

 komsten af blå mjölk ej direkte tillskrifvas förtäring af då- 

 ligt, unket foder, såsom mången landtbrukare tror, utan står 

 den städse i sammanhang med ett lindrigare gastriskt lidande 

 hos korna. Eget nog uppträder detta fenomen mest på sen- 

 sommaren, i slutet af Augusti, vid inträffande fuktig och varm 

 väderlek, som äfven i allmänhet är gynnsam för svamparnes 

 utveckling. 



Anmärkas må att äfven vibrionerne, som uppträda öf- 

 verallt der ägghvitartade ämnen sönderfalla, oaktadt sin stora 

 rörlighet, enligt Leuckarts undersökningar, likväl bestämdt ej 

 äro djur, utan vegetabiliska nära svamparne (Fadenpilze) stå- 

 ende bildningar. 



Införandet i tarmkanalen af dylika lågt stående svamp- 

 bildningar (såsom möggel af olika arter, jäst, mjöldryga m. fl.) 

 förorsaka lätt förgiftningar, ofta med dödlig påföljd. Så fin- 

 ner man t. ex. inom den toxikologiska litteraturen omnämndt 

 hästar, som dötl till följe af att de förtärt möglig hafra. Ut- 



