13 



om de i blå mjölk talrikt förekommande svamparne, härrör 

 troligen den giftiga verkan äfven af ett annat nyligen deri 

 upptäckt ämne. 



För kort tid sedan publicerade nemligen prof. Erdmann 

 uti Journal fiir praktische Chemie en uppsats, deri han visar 

 att proteinämuen medelst vibrioner (hvilka i detta fall verka 

 som ett ferment) sönderfalla bland annat uti Anilinfärgämnen, 

 Uti mjölk är det det eoagulerande kaseinet som bildar ut- 

 gångspunkten och materialet för bildningen af det blåa pig- 

 mentet, som gifver alla för anilinblått (Hoffmans triphenylros- 

 anilin) karakteristiska reaktioner. Denna mjölkens sönderdel- 

 ning måste således härröra af utifrån införda svampar. 



Hotfman och Fiirstenberg anse, enligt anställda under- 

 sökningar, att den i hvarje mjölkkärl förekommande svamp- 

 arten, penicillium glaucum, äfven åstadkommer nämnde sön- 

 derdelning; men att det blott inträffar, då de i mjölken före- 

 kommande proteinämnena genom sjukliga förhållanden hos 

 djuret (dålig chylusbildniug) äro på något sätt från normen 

 afvikande. 



Anilin åter hör till den klass af gifter, som förnämligast 

 afficiera ryggmärgen, och dermed öfverensstämma äfven de 

 vid ifrågavarande förgiftning observerade symptomerne af oro, 

 ängslan, matthet, svindel och ryckningar i kroppen. 



F. von Becker. 



Fayes hypotes om solens fysiska beskaffenhet. 



Genom Kirchhoffs uppfinning af spektral-analj^sen hafva 

 åsigterna om solens fj^siska beskaffenhet sedan ett årtionde 

 undergått en fullständig omkastning. I stället att man förut 

 betraktade solen såsom en jemförelsevis kall och mörk kropp 

 omgifven af en genom någon elektrisk process sjelflysande 

 atmosfer, anses det nu för en afgjord och konstaterad san- 

 ning, att solen är icke blott skenbart, utan i verkligheten en 

 glödande massa. Men en punkt finnes dock, om hvilken ve- 



