20 



aflemnades redan 1861 jemte flere andra inhemska speeies till 

 universitetets zoologiska museum. Då hv d:r Malmgren i sitt 

 1863 utgifna arbete '"Kritisk öfversigt af Finlands fisk-fauna?'^ 

 icke omnämner denna nog egendomliga form och således på- 

 tagligen förbisett densamma, vill jag, for att derigenom fästa 

 inhemska naturforskares uppmärksamhet på denna siklöja och 

 dess förekommande i vårt land, här i korthet anföra de om- 

 ständigheter, hvarigenom densamma isynnerhet skiljer sig från 

 den hos oss i de flesta delar af landet förekommande vanliga 

 Siklöjan eller Coregonus albula L. 



Ehuru denna åtminstone i Finland förut icke anmärkta 

 form troligen utgör en från den vanliga Siklöjan fullkomligen 

 skild art, vill jag likväl nu ej med en särskild diagnos fram- 

 hålla densamma såsom ett nytt speeies, dels emedan de tvenne 

 af mig undersökta exemplaren äro mindre väl konserverade, 

 så att en betydlig del af fjällen lossnat och flere fenor äro 

 mer eller mindre afbrutna, dels emedan jag ej varit i tillfälle 

 att jemföra dem med de af Pallas från Siberien beskrifna 

 Coregonm-Sicter^ som hafva underkäken längst framstående. 

 Endast för att här på något sätt beteckna denna form äfven- 

 som för att utmärka den i samlingen, vill jag åtminstone tills- 

 vidare tilldela den namnet Coregonus brevis. 



Denna Coregonus brevis skiljer sig emellertid genast vid 

 första ögonkastet från den vanliga siklöjan genom en betyd- 

 ligt kortare och bredare kroppsform samt genom större ögon 

 och märkbart högre ryggfena. Genom kroppens bredd, som 

 icke allenast är märkbar öfver buken, utan äfven framför ba- 

 sen af stjertfenan, visar den en viss likhet med den afbild- 

 ning af Coreg. pollan Thompson, som förekommer i Yarreirs 

 History of British Fiskes, 3 ed., vol. 1, s. 319, men den skil- 

 jer sig väsendtligen bland annat genom bukfenornas längd, 

 hvilka hos denna vår form äro åtminstone lika långa, om ej 

 längre än bröstfenorna, då de deremot hos den i Irland före- 

 kommande Coreg. pollan, att sluta efter den citerade afbild- 

 ningen, äro märkbart kortare. Enligt Valencienkes (^Hist. na- 

 tur, des Poiss., XXI, p. 366) hör Coreg. pollan dessutom icke 

 ens till den afdelning inom detta genus, som innefattar de 



