3-2 



(Bidrag tilt kännedom af Finlands natur och folk, 11 häftet 

 p. 79—86) syntes mig vara af så stort intresse, att den äf- 

 ven förtjenade en kemisk undersökning. — Då bergarten del- 

 vis är temligen grofkornig, var det möjligt att undersöka de 

 särskilda beståndsdelarna hvar för sig. Likväl kunde icke af 

 fältspaten och olivinen rent material i tillräcklig mängd er- 

 hållas, så att deras analyser endast äro approximativa. Hvart- 

 dera mineralet löstes i saltsyra. Fältspaten, som endast till 

 en del löste sig deri, befanns innehålla ungefär 44 proc. ki- 

 selsyra, 26 proc. lerjord jemte något jernoxid samt 13 — 14 

 proc. kalk, hvilket tydligen anger en kalkfältspat. Olivin- 

 analysen gaf åter 40,40 proc. kiselsyra, 36,36 proc. jernoxi- 

 dul samt mig. 20 proc. magnesia, hvilket utvisar en högst 

 jernrik olivin, närmast öfverensstämmande med den af Struve 

 analyserade olivinen ur hyperiten från Asbyn i Elfdalen, som 

 uppgifves innehålla 35,55 proc. jernoxidul. 



Den hypersthenartade beståndsdelen analyserades med 

 kols^a^adt alkali, hvarvid erhölls: 



Spec. vigt = 2,71—3,24. 



Kiselsyra 50,18. 



Jernoxidul 18,35. 



Magnesia 11,31. 



Kalk 19,49. 



99,33. 

 Såväl af analysen som af den spec. vigten skulle nu 

 framgå, att mineralet icke vore hyperslhen utan diallag, och 

 bergarten således icke hj^perit utan gabbro. Då emellertid 

 de yttre karaktererna (den betydliga hårdheten o. s. v.) syn- 

 barligen ange hypersthenen, måste den höga kalkhalten och 

 den låga spec. vigten tillskrifvas något af kalkfältspaten, som 

 trots den sorgfälligaste utgallring inmängt sig i den till ana- 

 lysen använda massan. 



4. Uiulersökuiiig af ett i hyperiten befintligt nytt mineral 

 af sekundär natur. Detta mineral utgör en sprickfyllnad, så-. 

 som tydligen visar sig af dess förekomst på sprickor eller 

 klyfter uti ofvannämnda hyperit (vid Tiperjärvi i Eura soc- 

 ken). Detta ådagalägges äfven deraf, att mineralet vid slag 



