88 



Velenskaps-Socielelens årshögtid 



deu 29 April 1809. 



Sedan ordföranden Hr Arppe inledt årshögtiden genom 

 en erinran om dagens betydelse, upplästes årsberättelsen af 

 sekreteraren, hvarefter vetenskapliga föredrag höllos af Hrr 

 Arppe och v. Becker. Dessa tal och föredrag voro af följan- 

 de lydelse. 



Ordföranden yttrade: 



Föga torde någon finnas, som betviflar det nyttiga in- 

 flytande vetenskapliga föreningar och associationer utöfva på 

 vetenskapernas utveckling och framsteg. Viribus unitis/ är ett 

 gammalt ofta upprepadt valspråk. Med förenade krafter är 

 det, som vår tid mer än någon annan söker göra framsteg 

 på den materiella och andliga kulturens område. Allt sedan 

 vetenskaperna med den nya tidens ingång begynte ställa sig 

 på den fria forskningens grund och åt hvarje vetandets sär- 

 skilda föremål egna en särskild och noggrann iakttagelse och 

 granskning, hafva äfven lärda samfund eller föreningar än un- 

 der en, än under en annan form och benämning i alla civili- 

 serade länder uppstått, blomstrat och burit för vetenskapen 

 de skönaste frukter. Understödde af styrelsernas och enskil- 

 de msecenaters frikostighet hafva de på mångfalldigt vis kun- 

 nat verka för vetenskapernas och kunskaps-områdets utvidg- 

 ning. Der den enskilde forskaren, genom bristande inflytan- 

 de och i saknad af yttre hjelpmedel, icke förmått någonting 

 åstadkomma, der hafva föreningar uträttat storverk, der den 

 enskilde, tyngd under bördan af mödosamma forskningar, kän- 

 ner sina krafter svigta, der kan medvetandet att tillhöra en 

 särskild korporation, som med deltagande följer hans arbeten 

 och för hvars heder och anseende han äfven förbundit sig att 

 verka, upprätthålla arbetslusten och entusiasmen hos deu ido- 

 ge forskaren, skänka nya ingifvelser åt snillet. 



