92 



naturliga böjelse, förfelades och lian blef snart tvungen att 

 alldeles öfvergifva studierna för att på annat håll söka medel 

 till sin framtida utkomst. Måhända var den motgång, han så- 

 lunda rönte på den litteriira banan, likväl ej så mycket att 

 beklaga, emedan han derigenom kom till klarare medvetande 

 om sin egentliga kallelse; åtminstone är det först från denna 

 tid eller omkring år 1826, som han uteslutande egnade sig åt 

 målarekonsten, hvilken han under de nästföljande åren stude- 

 rade i Stockholm, Af naturen utrustad med säkert öga, o- 

 vanligt färgsinne samt varm känsla för naturen och dess skön- 

 heter, hade han tidigt rigtat sin håg åt teckning, hvaruti han 

 på egen hand redan då förvärfvat en framstående färdighet. 

 Tyvärr saknades honom medel att under erkända mästares 

 ledning fullfölja sina konststudier och inhemta de maner, som 

 anses utmärkande för en god skola. Häri ligger utan tvifvel 

 grunden till den realism, som man anmärkt i Wrights mål- 

 ning och från hvilken han oaktadt sitt rika konstnärsanlag ej 

 förmådde frigöra sig; han åtnöjde sig med att kopiera natu- 

 ren, men han gjorde det med en trohet och en minutiös nog- 

 grannhet, som måste väcka beundran, om den också icke 

 alltid vann kännares bifall. Men här är ej stället att orda 

 om v, Wrights artistiska verksamhet öfverhufvud; dess bety- 

 delse för målarekonsten i vårt land har rönt sitt fulla erkän- 

 nande och vid ett annat tillfälle redan blifvit utförligare skil- 

 drad af dertill kompetent person. Det är en annan sida af 

 hans verksamhet, den vetenskapliga, som det tillhör mig att 

 närmare framhålla. 



Att vetenskapliga sysselsättningar i egentlig mening icke 

 utgjorde v, Wrights hufvudsak framgår af det redan anförda 

 och han sjelf gjorde väl aldrig anspråk på att gälla för ve- 

 tenskapsman. Men vetenskapen har behof af mångahanda ar- 

 betare och erbjuder tillfälle till nyttig verksamhet åt enhvar, 

 som lifvas af begäret att draga sitt strå till dess stora bygg- 

 nad. Isynnerhet gäller detta om vissa delar af zoologin, som 

 haft att räkna en stor mängd dilettanter bland nästan alla 

 samhällsklasser. Den gren af naturkunnigheten, som Wright 

 med förkärlek och likasom af speciel kallelse omfattade var 



