103 



fästat en vidskeplig betydelse. De bilda ofta rätt betydliga 

 massor, af hvilka de största funnits i Amerika; i Brasilien 

 t. ex. påträffades tvenne stycken, det ena vägande 17, .300 

 skålpund, det andra 3,000 skalp.; det bekanta Pallas'ska jer- 

 net från Siberien, som förvaras i S:t Petersburg, vägde ur- 

 sprungligen 1,600 skalp, och det under namn af 'Men fördöm- 

 da borggrefven'"'' bekanta meteorjernet i El bogen i Böhmeu 

 vägde 191 skalp. o. s. v. Kejsar Alexander I egde ett svärd, 

 som var smidt af meteorjern, hvilket Sowerby funnit i södra 

 Afrika. 



Inga dylika jeriimassor, hvarken större eller mindre, haf- 

 va, såvidt man känner, någonsin nedfallit på den finska jor- 

 den; den enda meteorsten, som funnit vägen till oss, är af 

 helt annan beskaffenhet och innehåller blott mikroskopiska 

 partiklar af gediget jern. Så rikt material för forskning ock- 

 så dessa jernmassor från okända rymder lemnat vetenskapen, 

 så äro de dock som material för jernhandteringen af ingen 

 betydenhet. 



Långt vigtigare vore om hos oss kunde uppvisas någon 

 betydligare tillgång på de vanliga jernmalmer, hvilka i andra 

 länder förekomma, och främst det s. k. magnetjernet, den jern- 

 rikaste af dem alla, och på sina ställen vid jordytan hopad i 

 outtömlig ymnighet. Vid Nisehni-Tagilsk i Ural finnes ett 

 berg benämndt 'HVissokaja Göra'''': det är 300 famnar långt, 

 350 f:r bredt och 41 f:r högt och består till största delen af 

 magnetjern; då man betänker, att mer än ^1^ deraf är rent 

 jern, att man ej behöfver upphemta malmen ur djupa schak- 

 ter, utan spränger den ofvan jord, så kan man finna, hvilka 

 fördelar en sådan grufva skulle erbjuda för en storartad jern- 

 tillverkning, om ej ortens afskilda läge stode för densamma 

 i någon mån hemmande i vägen. Berget Blagodat vid Kusch- 

 winsk är ungefär lika beskaffadt, ty äfven der uppträda o- 

 fantliga massor af alldeles rent magnetjern; ett tredje berg, 

 som med dessa täflar i metallrikedom är deras granne Katsch- 

 kanar vid Turinsk. Ännu mägtigare lager bildar magnetjer- 

 net i Torneå- och Luleå-Lappmark, der Kiirunvaara anses haf- 

 va 1,400 famnar i längd och öfver 100 famnars mägtighet, 



