108 



tonistiska läran, att alla ursprungliga berg tVamträdt eller 

 framdrifvits i dagen under vissa perioder genom den i jor- 

 dens inre rådande hettans kraft och verkan, hvarunder vatt- 

 nets upplösande och ombildande inllytande naturligtvis ej kun- 

 nat utestängas. Enligt den ena teorin har jordskorpans ge- 

 staltning hufvudsakligen skett utifrån och fortgår ständigt på 

 samma vis, enligt den andra har den skett inifrån, från jor- 

 dens centrala delar, och är att anses såsom i hufvudsaken af- 

 slutad. Den neptuniska hypotesen tar mera i anspråk de på 

 jordytan ännu verksamma kemiska krafterna och har derföre 

 i och för sig någonting mera anslående. Poeter och filosofer 

 hafva också företrädesvis hyllat den. Den plutoniska hypo- 

 tesen deremot hänvisar på mäktiga, i jordens inre dolda mera 

 fysiska än kemiska krafter och härleder sålunda stora verk- 

 ningar från för vetenskapen otillgängliga källor. Många före- 

 teelser kunna förklaras lika väl efter den ena som den andra 

 teorin, medan för andra ingendera förklaringen är fullt till- 

 fredsställande. 



Så är det, för att återkomma till jernmalmerna, ännu 

 mycket osäkert, huru den magnetiska jernmalmen och jern- 

 glansen bildat sig. Äro de plutoniska produkter framdrifna 

 jemte andra bergmassor ur jordens inre, eller äro de ombild- 

 nino-ar af andra mineralkroppar, på hvilka vattnet jemte at- 

 mosferiska gaser inverkat. Man har betraktat magnetjernet 

 såsom uppkommet ur den kiselsyra och jern innehållande Au- 

 giten: Luftens kolsyra skulle undanträngt kiselsyran och för- 

 anledt jernet att med detsamma upptaga mera syre ur luften, 

 hvario-enom kolsyran i sin tur blifvit aflägsnad och sålunda 

 möjligheten funnen till den förklaring, att magnetjernet och 

 således äfven jernglansen kunnat utan högre temperaturs med- 

 verkan uppkomma. Men neptunisterne sjelfve kunna ej för- 

 bise att magnetjernkrystaller ofta bildas i den högre tempera- 

 tur, som vid metallurgiska processer eger rum och att de li- 

 kasom äfven jernglanskrystaller förekomma i de ur vulkaner- 

 na utkastade glödande lavamassorne. Att dessa malmer så- 

 ledes verkligen bilda sig vid en högre temperatur är ådaga- 

 lagdt — - men deraf följer ju icke att de verkligen så bildat 



