132 



för att konstatera närvaro eller frånvaro af linsen, eller af en 

 svart starr, ägde experimentet användbarhet. 



Först långt sednare kom man på att medelst sned belys- 

 ning undersöka ögat. Metoden består helt enkelt deri, att 

 från en på sidan om patienten stående lampa medelst ett kon- 

 vexglas koncentrera Ijusstrålarne på den punkt af ögat som 

 man för tillfället vill undersöka; alldeles på samma sätt som 

 man medelst ett solglas koncentrerar solstrålarne på den punkt 

 man vill antända. Sålunda blir det möjligt att medelst på- 

 fallande ljus undersöka icke allena ögats ytliga delar, utan 

 äfven linsens kärna och t. o. m. dess bakre kapsel. 



Höjden af fulländning uppnådde ändtligen undersöknin- 

 gen genom Helmholtz odödliga upptäckt af ögonspegeln år 

 1850. Genom detta instrument kan man nemligen upplysa 

 det inre af ett lefvande öga, så att t. o. m. de minsta detal- 

 jer i dess botten noggrannt kunna observeras. 



Föreningen af dessa tre medel: atropin, sned bel^^s- 

 ning och ögonspegel, tillåta oss numera icke allenast att re- 

 dan i sin början igenkänna en starr, utan ock att bestämma 

 dess storlek, och medelbart äfven dess konsistens. 



Som allmän regel gäller visserligen att starr hos barn 

 och personer under 25 års ålder vanligen är mjuk; dock lem- 

 na oss färgnyancerne en vida säkrare ledning. Är starrens 

 färg t. ex. blåaktigt hvit eller grå, kunna vi sluta till att den 

 är af mjuk konsistens, visar den deremot en gulaklig eller 

 gulbrun färg, hafva vi skäl att antaga den vara hård. Bör- 

 jar den med breda blågråa strimmor motsvarande linsens stjer- 

 na, blir den mjuk, hård åter om strimmorna äro smala och 

 hvita. Krithvita fläckar på linskapseln tyda tillika på sjuk- 

 liga förändringar i åderhinnan o. s. v. — Der uti en för öf- 

 rigt mjuk starr en hård kärna förekommer, kan densamma på 

 sin gulbruna färg tydligt igenom de ytliga lagren upptäckas 

 medelst sned belysning. — Emedan hård starr, sådan den 

 förekommer hos äldre personer, alltid utgår från linsens kär- 

 na, se dylika patienter i början bättre i skymning och mulet 

 väder. Orsaken härtill är den, att pupillen vid svagare ljus 

 vidgar sig och sålunda låter strålarne intränga i ögat på si- 



