26 



mer, så voro Cl. Bernard och Grandeau de förste, hvilka 1864 

 ådagalade att kalisalter verka giftigt i motsatts till natron- 

 föreningarne. Derefter trodde sig Traube, Guttmann och PoDCO- 

 PAEW genom sina undersökningar kunna uppställa den åsigten, 

 att kalisalterna i mindre doser förlångsamma pulsen, under det 

 att det arteriella trycket ökes, men i större doser förlama lijert- 

 verksamheten. Deremot synes det af ofvanstående meddelan- 

 den, att Kemmerich (äfven vid försök på sig sjelf) konstant 

 fann icke en förminskning, utan en stegring af pulsen, utan att 

 den sedan föll under normalfreqvensen. Andedrägten blef der- 

 emot långsammare. Denna stegring af hjertverksamheten ef- 

 ter mindre doser af kalisalter (1 å 2 gram hos menniskan) 

 bör sökas i en retning såväl af n. vagus, som hjertats muskulo- 

 motoriska apparat, h vilken stegring under pulsens förlång- 

 samning kan sednare öfvergå i förlamning. Äfven bör an- 

 märkas, att de föregående forskarene grundat sina åsigter om 

 kalisalternas verkningar efter insprutning af dem i blodkärlen. 

 Derigenom har en för häftig inverkan på hjertat kunnat plöt- 

 sligt uppkomma. Deras verkningar framträda deremot vida kla- 

 rare vid saltets resorption från magen och fördelning inom 

 hela kroppen. Dessa iakttagelser öfverensstämma äfven med 

 A. NoBiLiKGS uppgift öfver kräksaltets verkningar, hvarvid han 

 såsom en verkan af kali alltid fann en stegring af hjertverk- 

 samheten, medan vid större doser pulsfreqvensen sjönk ända 

 till dess döden följde, 



Kalisalterna förtjena derföre icke att användas såsom 

 medel att förlångsamma pulsen. 



Den del af köttet, som vid beredning af extractet åter- 

 står, de s. k. köttalbuminaterna, sakna enligt Liebigs eget 

 yttrande allt näringsvärde. Då af det föregående synes, att 

 bouillonens verkan beror på dess halt af kalisalt, synes den- 

 na brist närmast bero derpå att dessa salter blifvit utdragna. 

 Såsom kändt är, utgöras de salter, hvilka ingå i bouillon, 

 nästan uteslutande af kaliföreningar och nemligen phosphor- 

 syradt kali och klorkalium i det förhållande, att god bouillon 

 innehåller omkring 1 "/(, salter och l^j "/„ extraktivämnen. Ge- 

 nom tillsatts af dessa salter bör derföre den köttmassa, som 



