29 



en missmodig min och en i grönt gående karnation. Denna 

 '^Deutungsfrage"'"' inleddes först af Ludvig Tieck, hvilken trod- 

 de att barnet på madonnans arm kunde förklaras som ett sjukt 

 barn af den knäböjande familjen, medan Kristusbarnet var den 

 nakna stående gossen i förgrunden. Tolkningen har sedan 

 varierats på mångfaldigt sätt, tills att frågan nu erhållit en 

 oväntad lösning, som verkat en viss sensation i konstverlden. 

 Dresdner-bilden innehade sin betydande plats alltsedan 

 1744, då den inköptes för samlingen från Venedig, der den 

 egdes af familjen Delfino. Men 1822 tillhandlade sig prins 

 Wilhelm af Preussen af konsthandlaren Delahante i Paris ett 

 annat verk af Holbein, som förnärvarande befinner sig i Darm- 

 stadt. Äfven detta är en meyersk madonnabild, kompositio- 

 nen är densamma, och de knäböjande figurerna äro porträtter 

 af samma borgmästarefamilj. Visserligen är madonnans an- 

 lete skönare i Dresdner-bilden och kompositionen såtillvida 

 bättre, att nischen bakom icke trycker sig så lågt och tätt 

 öfver hennes gestalt, men i stället äro dess porträttfigurer, sär- 

 deles borgmästarens, icke så lifskraftigt utförda, några bisaker, 

 såsom mattan på golfvet, röja icke ens Holbeins hand, och 

 äfven färgtonen i många partier är öfverraskande i ett verk 

 af denne mästare. Vid närmare påseende befinnes bilden i 

 Darmstadt, ehuru icke så populär eller så tilldragande, vara 

 både till uppfattning och färg mera öfverensstämmande med 

 Holbeins egendomliga styl. Man måste då antaga, att den 

 ena är en replica af den andra, och det blef Waagens åsigt, 

 att den i Darmstadt är originalet, som mästaren sjelf kopie- 

 rat, men med tillhjelp af en medarbetare. A. von Zahn har 

 i Archiv fiir die zeichnenden Kiinste 1865 anställt speciella mät- 

 ningar och undersökningar och kommit till samma resultat. 

 Ännu Woltmann biträder 1866 i första delen af sitt stora verk, 

 Holbein unil seine Zeit, denna åsigt. Han tillägger specielt i 

 afseende å händerna, att den fina modellering och särskildt 

 det egendomliga skygga behag, hvarmed Holbein förstår att 

 låta qvinnohänder framträda ur manschetten, icke finnes i 

 Dresdner-bilden. Hvad nu beträffar Kristusbarnet, är väl dess 

 ställning i Darmstadter-bilden densamma, men enligt Woltmann 



