82 



moraliska eller artistiska grunder. Kinkel påpekar att Lössert, 

 såsom bosatt i samma stad som Le Blond, väl svårligen kunde 

 vara den bedragne, men att drottningen, som veterligen aldrig 

 sett originalet, kunde känna sig tillfredsställd med en så god 

 kopia. Woltmann framhöll redan tidigare, att de tvenne stu- 

 diehufvuden efter meyerska familjens medlemmar, dem man 

 eger i Basel af Holbeins hand, både till minspel och anlets- 

 färg svarade emot hufvudena i Darmstadter-tallan, men icke 

 kunna hafva legat till grund för dem i Dresdner-bilden. 



För öfrigt vet Woltmann, som dåförtiden med bestämdhet 

 antog den senare bilden för en verklig replica, icke mera hvad 

 han skall tänka i saken. I första delen uttrycker han sig, vid 

 jemnförelsen mellan de båda madonnahufvudena på följande 

 sätt: „Holbeins Art zu idealisiren ist in beiden Madonnen- 

 köpfen wahrzunehmen, beide aber zeigen auch, dass der Kiinst- 

 ler jedesmal von einer ganz bestimmten Persönlichkeit aus- 

 ging, und diese ist fiir die beiden Köpfe eine verschiedene. 

 Im Darmstädter Biide findet man jene Erscheinung des Dres- 

 dener nicht, die als die höchste Verklärung Deutscher Wei- 

 blichkeit dasteht und in jedes Deutsche Herz sich eingeprägt 

 hat, diese Erscheinung, welche ganz Licht und Klarheit ist, 

 fast ohne Augenbrauen, mit den reizend gesenkten Lidern, dem 

 feineu Ansatz des Halses und dem Griibchen im Kinn, voll 

 unaussprechlicher Milde und Holdseligkeit^\ Man förstår att 

 efter ett sådant yttrande 1866 Woltmann nu måste vara i för- 

 lägenhet om den konstnär, hvilken han skall tilltro förmågan 

 att icke blott sjelfständigt omarbeta, utan i en så väsendtlig 

 punkt förbättra Holbein. Kristusbarnets sjukliga utseende blir 

 nu en lättförklarlig följd af kopistens oskicklighet, men att 

 denne okände i Amsterdam lyckats så anslå icke blott det 

 tyska utan alla bildade nationers konstsinne, blir desto obe- 

 gripligare. Måhända skall ännu någon oförutsedd vändning 

 rädda åt Dresdner-madonnan dess goda härkomst, men sker 

 det icke, återstår slutligen att se, om derefter konstsinnet 

 skall förhålla sig annorlunda till verket än hittills. 



C. G. E. 



