39 



genom en materiel kropp, meddela de (förmedelst de longi- 

 tudinela vibrationerna) åt densamma impulser från alla sidor; 

 men då dessa impulser äro lika starka, åstadkomma de icke 

 någon progressiv rörelse af massan i dess helhet, utan endast 

 en vibrerande rörelse hos dess minsta delar. Derunder för- 

 lorar strömmen en del af sin intensitet, så att den vid sitt ut- 

 träde ur kroppen är svagare än dessförinnan. Den lefvande 

 kraft kroppen å sin sida upptager, kan vara den mycket om- 

 tvistade källan till solens värme. 



Om nu tvenne kroppar A och B befinna sig på något 

 afstånd från h varandra, så äro de impulser, som A röner af 

 eterströmmar, hvilka passerat genom B svagare än de, som 

 komma från andra sidor, och resultanten af alla dessa impulser 

 är derföre en kraft, som sträfvar att närma A till B. Af dy- 

 lik orsak dragés B å sin sida emot A. Underkastas frågan 

 matematisk behandling, så finner man, under en viss förutsätt- 

 ning om intensitetens aftagande vid eterströmmens passage 

 genom en kropp, att det inflytande kroppen sålunda medel- 

 bart röner af en annan förhåller sig direkte som massorna 

 och omvändt emot afståndets qvadrat, hvilket just är den be- 

 kanta Newtonska gravitationslagen. 



Leray går ännu vidare i sina deduktioner. Genom ett 

 resonnement, hvars beviskraft dock synes tvifvelaktig, söker 

 han vidare ådagalägga, att atomerna nödvändigtvis äro sfe- 

 riska samt att alla atomer äro lika stora, eller med andra 

 ord, att det icke ges mer än ett enkelt ämne i naturen. 



Ehuru den nu framställda teorin understödes af så be- 

 tydande auktoritet som Faye, som hade åtagit sig att för aka- 

 demien framställa densamma, synes mig dock, att tvenne ganska 

 graverande inkast kunna göras deremot. Om eterns impulser 

 vore orsaken till attraktionen, så skulle denna icke meddela 

 sig ögonblickligen från en kropp till en annan utan med en 

 viss ändlig hastighet, som vore lika stor med den, hvarmed 

 ljuset fortplantar sig i verldsrymden. Men detta är icke för- 

 hållandet. Tvärtom kan det genom observation af planeter- 

 nas rörelser med säkerhet bevisas, att om attraktionen icke 

 meddelar sig ögonblickligt, dess hastighet åtminstone är ojcm- 



