62 



fullt berättigadt framgick ur mera än tjugu års barbariska 

 behandling (p. 121 ff.)- Han slutar arbetet med en högt ut- 

 talad hjdlning åt de protestantiska kämparne; dem tillkom- 

 mer "'"'ett vigtigt rum uti hans nations häfder ty, ehuru på 

 undanskymda slagfält, stridde och föllo de för samvetsfrihe- 

 ten.'^ 



Vidkommande de hemlighetsfulla, ekstatiska fenomener, 

 hvilka voro förenade med Camisardernas resning, ansluter 

 sig förf. till den af en del naturvetenskapsmän hyllade åsig- 

 ten, att somnambulismen legat till grund för desamma, men han 

 förknippar dermed ett supranaturalistiskt moment och fram- 

 håller, i likhet med mången modern spiritist, en fortsatt and- 

 lig beröring emellan de uppoffrade martyrerna och deras ef- 

 terföljare, (pag. 137 tf.) — något hvilket han likväl icke vill 

 vindicera annan betydelse än den af en hypothes. 



Uti den historiska litteratur, som finnes rörande ifråga- 

 varande skifte af Frankrikes historia, intager arbetet onekli- 

 gen ett ej ovigtigt rum och kan, med hänsyn till förf:s redan 

 framhållna åskådningssätt, oberördt af konfessionel antago- 

 nism, lämpligast ställas vid sidan af den i förtid döde Ernest 

 Morefs Quinze ans du régne de Louis XIV (Paris 1859, 3 vo- 

 lumer), med tillerkändt företräde likväl åt Bonnemére's ut- 

 förligare behandling. Arbetet har äfven erhållit lofordande 

 bedömmanden af fackmän i Bulletin de la Société de Chistoire 

 du Protestantism e francais, (Marshäftet innevarande år). 



Uti några detaljer synas dock förf:s materialier varit o- 

 tillräkliga och refer. anser honom begått vissa misstag. Detta 

 gäller isynnerhet om slutepisoden för insurrektionen, då un- 

 derhandlingarne emellan den mest populäre bland cheferna, 

 Cavalier, och hofvet skildras. Förf. har i väsendtlig grad 

 följt Cavaliers memoirer (London 1726, på eng.), ehuru se- 

 dan länge dessa af kritiken förklarats otillförlitliga såsom 

 källa och skildt Court i sin Histoire des troubles des Cévennes 

 (Geneve 1760) meddelat varning emot dem. Så har händt 

 att Cavalier vid sammankomsten den 12 Maj 1704 med re- 

 geringens utskickade, markis de Lalande, framställs såsom 

 fordrande religionsfrihets modgifvande såsom vilkor i'öv un- 



