84 



et in Ph. (jUjanteo, perfecte iaane etenini est, minimum et ju- 

 venile quoque nuUum vestigium contentus organiei ostendens. 

 In opere citato p. 78 Nees quidem declaravit heec organa 

 ''"'unfruclitbare Perianthien mit einigen fast fadenförmigen Stempeln'''' 

 esse, sed nobis impossibile semper fuit unum et singulum pi- 

 stillidium invenire, quamquam etsi involucris nonnuUarum 

 Radularum non absimilia, haud tamen compressa, sunt. Sin 

 autem pistillidia contineant, eadem quidem, in apice spicse 

 compositse masculse nidulantia, prima omnium, ut spermato- 

 zois proxima, impregnari debent et species igitur esse, non 

 dioica, sed polyoica (i. e. autoica et feminea). Quoad for- 

 mam eqvidem ita summopere dissimillima sunt involucris, 

 nondum evolutis quoque et sola sterilia pistillidia ineludenti- 

 bus, ut in alia hepatica talem maximam dififerentiam steri- 

 lium et fertilium involucrorum invenire ullo modo nequea- 

 mus, et quoad magnitudinem, ut ex ordine et loeo eorum in 

 rachi prsecipue dependentem, inter se equidem maxime varia- 

 bilia. Quibus rebus commoti, aliam, ad hoc tempus ignotam, 

 functionem verisimillime huic organo a natura tributam esse 

 credere ausi sumus. — Emollita et Ph. articulatum. et Ph. gi- 

 ganteum flavidam colorant aquani, quod etiam in Radulis et 

 Mniis diversis, Hypno fulvo et al. videmus. 



Altartaflau i Ekeoäs kyrka. 



Antagandet att detta verk, som ref. för sin del icke 

 sett, på ett eller annat vis härrörde från Rubens, har berott, 

 efter hvad det vill tyckas, på tvenne grunder, dels på mål- 

 ningens förträfflighet och frändskap med Rubens' framställ- 

 ningssätt, dels på gifvarens personlighet. 



I förra hänseendet kan ref. icke yttra sig, men beträf- 

 fande härkomsten förefinnas några spår, hvilka dock icke 

 leda till Rubens, möjligen till en hans efterföljare i andra 

 led. 



Enligt sägen på ort och ställe skall taflan blifvit förä- 

 rad af grefve Lewenhaupt, hvilken, såsom uppges i Strand- 



