102 



dess alkaliska vätskor en mellankropp, emellan den ursprung- 

 liga substansen och dess sista förbränningsprodukter (saltsyra 

 och kolsyra), och det är denna klyfning i myrsyra och chloro- 

 form, som framkallar chloralhydratets therapeutiska verknin- 

 gar. Vid försök å djur, anställda under våren och sommaren, 

 fann D:r LiEBREiCH att detta ämne framkallar så väl hos gro- 

 dor, som kaniner och hundar, en förminskning af respirations- 

 och hjertverksamheten, under det att djuren tillika föllo i 

 narkos; vid mycket stark dosis (hos kaniner 2,o grm och 

 hos medelstarka hundar 6 grm) inträdde, efter föregången 

 sömn och känsellöshet, dyspnoe och förlamning af hjertverk- 

 samheten samt slutligen död, sannolikt i följd af chlorofor- 

 mens förlamande inverkan på de motoriska hjertganglierna. 

 Med anledning häraf har chloralhydratet blifvit försökt hos 

 menniskor, dels i form af insprutning under huden, dels in- 

 värtes i doser från 1,35 grm till 3,5. Isynnerhet emot sömn- 

 löshet, på hvilken orsak den än berodde, visade sig detta 

 medel särdeles verksamt. Sömn inträdde omkring 15 minu- 

 ter efter medlets användning och liknar fullkomligt den na- 

 turliga sömnen. Chloralhydratet synes icke medföra någon 

 oangenäm efterverkan och icke heller framkalla gastriska 

 oordningar; endast få patienter klagade vid uppvaknandet öf- 

 ver lindrig hufvudvärk. Den högsta hittills använda dosis 

 har varit 4,o grm; såsom subcutant medel bör man använda 

 en fullkomligt neutral, starkt koncentrerad lösning. 



Dessa iakttagelser, hvilka blifvit gjorda å Charitén i Ber- 

 lin, hafva redan blifvit bekräftade af andra forskare och prak- 

 tiska läkare. Hos oss finnes ännu icke chloralhydratet att 

 tillgå. 



O. Bjelt. 



