lU 



ma, hvilket öfver hela vintern förvarats oskadadt i receptacu- 

 lum seminis. Från dessa i början lagda ägg framkomma fort- 

 farande endast honor, hvilka tillika utmärka sig genom be- 

 tydligt mindre dimensioner. Den mindre storleken anser v. 

 Siebold förorsakas deraf, att mödrarna, som i början äro 

 nödsakade att allena vårda och föda dessa afkomlingar, en- 

 dast i ringa mängd kunna anskaffa nödvändiga näringsäm- 

 nen, som för denna art utgöras af insekter, isynnerhet lar- 

 ver af fjärilar och vextsteklar. Dessa födoämnen måste dess- 

 utom tuggas och stoppas larverna i munnen. 



Såsnart de första af de nyssnämnda små honorna ut- 

 vexlas och lemna cellerna, understödja de genast modren i 

 arbetet, som nemligen består i byggandet af njsi celler, an- 

 skaffandet af födoämnen för larverna och deras matande, 

 hvarjemte de med den största ihärdighet försvara boet emot 

 de särskilda slag af fiender, som småningom inställa sig. — 

 Man har hittills ansett de små honorna för arbetare och jem- 

 fört dem med arbetsbien, men v. Siebold förklarar, att denna 

 tydning ingalunda är riktig, emedan könsdelarna icke äro o- 

 utbildade, såsom fallet är hos arbetsbien, utan fullkomligt 

 utvecklade: han anför t. o. m., det han vid åtskilliga an- 

 ställda dissektioner funnit de uppsvullna äggstockarna inne- 

 hålla till läggning alldeles utbildade ägg. 



Först sedan modren eller koloniens ursprungliga anläg- 

 garinna på förut omnämndt sätt en tid i sitt arbete blifvit 

 understödd af ett större antal flitiga och vaksamma jungfru- 

 liga medhjelparinnor, framkomma ur cellerna allt större och 

 större honor och slutligen endast sådana, som ungefär äro af 

 modrens storlek. Detta förhållande synes äfven vara ganska 

 naturligt, då man ihågkommer, att de sednare larverna blif- 

 vit mera omsorgsfullt vårdade och erhållit en rikligare nä- 

 ring. Hannarne framkomma deremot först emot slutet af 

 Juni eller i början af Juli, då boet redan vuxit till en om- 

 fångsrik, af talrika celler bestående skifva eller kaka. Dessa 

 äro i början fåtaliga, men uppträda snart i en större mängd. 



Det var detta sedna uppträdande af ett så stort antal 

 hannar, som till först ledde v. Siebold på den tanken, att 



