117 



Förf. anser det för alldeles omöjligt, att någon främ- 

 mande, under loppet af den föregående hösten befruktad Po- 

 Ustes-hona kunnat i de utplundrade cellerna inlägga de sed- 

 nare tillkomna äggen, emedan en sådan förutsättning är all- 

 deles stridande emot denna arts lefnadsvanor. Under den 

 tid af fyra år han observerat beteendet och handlingarna i 

 flere hundrade dylika bon, hade nemligen aldrig prof på to- 

 lererande af något slags främmande intrång iakttagits. Med- 

 lemmarna af ett sådant samfund känna nemligen ganska väl, 

 att främlingar icke besöka deras bon för att dit medföra 

 eller aflemna någonting, vare sig födoämnen eller ägg^ de 

 vaksamma honornas instinkt säger dem nog, att sådana in- 

 trängande främlingar endast äro parasitiska röfvare, som ön- 

 ska att bemäktiga sig deras mödosamt uppfostrade larver, 

 för att använda dem till föda för sig sjelf eller för sina af- 

 komlingar. Enligt v. SieboWs beskrifning ställer sig den 

 bland de i full verksamhet varande medlemmarna i en ko- 

 loni, som till först observerar ankomsten af en Polistes, emot 

 den annalkande med upprest främre kroppsdel, och nedsät- 

 ter sig den ankomna på sjelfva boet, ställa sig dessa båda 

 steklar med mundelarna emot hvarandra. Den vakthållande 

 igenkänner vid denna beröring genast om det är en vän 

 eller fiende, som står emot den. I förra fallet fortsattes be- 

 röringen med mundelarna någon stund, hvarefter hvardera 

 helt fredligt beger sig till sitt arbete. En inträngande främ- 

 ling afvises deremot genast och i händelse vakthållarens egna 

 krafter icke äro tillräckliga att fördrifva densamma, stöter 

 den under en surrande rörelse omkring boet på några af de 

 med arbetet upptagna kamraterna, hvilka härigenom gjorda 

 uppmärksamma på förhållandet, förena sig till ett så allvar- 

 samt anfall emot fienden, att den skyndsamt måste taga till 

 flygten. Det synes således häraf vara ganska tydligt, att, 

 vid en sådan vaksamhet och opposition emot allt obehörigt 

 intrång, en befruktad hona omöjligen kan finna nödvändig 

 ro för att kunna aflägga sina ägg i ett främmande bo. På 

 grund af dessa iakttagna förhållanden anser sig v. Siebold 

 derföre kunna tillbakavisa hvarje dylik förutsättning. 



