123 



RiCHE 'j. Denna erhöll nemligen en välska af^sötaktig lukt 

 och ej konstant kokpunkt, hvilken varierade från 158° — 166°. 

 På samma sätt framställde Mayer ^) en vätska af likaledes 

 ej konstant kokpunkt, hvilken dock hufvudsakligast öfver- 

 gick vid 156°,5. 



Dessa ämnens identitet uttalades af Kekulé, Emeller- 

 tid har SoKOLOFF ^) iakttagit olikheter i chlorbenzolens och 

 fenylkloridens kokpunkter och specifika vigter. Ehuru vig- 

 ten af dessa fakta underkändes af Fittig saknas ännu när- 

 mare upplysningar derom. Den vigt frågan äger för de aro- 

 matiska föreningarne föranledde undertecknad, att ånyo upp- 

 taga densamma. 



Beredningen af brombenzol utfördes enligt Fittigs me- 

 thod. 1 mol. benzol, hvilken efter sorgfällig fraktionerad 

 destination kokade vid 80°— 83° och genom afkylning och 

 kristallisation fullständigt befriats från vidhängande förore- 

 ningar, sammanblandades med 1 mol, brom uti en retort, 

 hvars hals genom ett böjdt rör sattes i förening med en fla- 

 ska fylld med natriumhydratlösning. Blandningen lemnades 

 att stå i 6 dagar. Efter denna tids förlopp fanns ännu en 

 ganska stor del brom oförändrad. Vätskan skakades med 

 natriumhydratlösning, torkades och destillerades. Dervid öf- 

 vergick först osönderdelad benzol; sedermera höjde sig tem- 

 peraturen raskt till 150°. Mellan 150-155° öfvergick der- 

 efter största delen. Mot slutet af destillationen steg tempe- 

 raturen till 159°. Genom rektifikation af den medlersta de- 

 len erhölls i fullkomlig öfverensstämmelse med Fittigs upp- 

 gifter vid 152° — 153V2° konstant kokande monobrombenzol. 

 En analys af ämnet ansågs öfvertlödig. Återstoden efter de- 

 stillationen utgjordes af de högre bromsubstitutionsproduk- 

 terna af benzol. 



Enligt Riche erhålles fenylbromid genom destillation af 

 90 delar bromfosfor med 120 delar fenol. 



i; ibid. CXXI. 359. 



«) „ CXXXVII. 219. 



=») WiU. Jahresbericht. 1865. 517. 



