132 



par och stafvar fallit af, en mängd uppstående korta fina 

 fibrer, alla nästan af samma längd. Sjelfva limitans visar 

 på dylika preparat ett märkvärdigt hittills oobserveradt ut- 

 seende. I stället för att såsom vid svagare förstoring och 

 tjockare snitt, visa en kontinuerlig linie, synes den nu sam- 

 mansatt af en rad fina glänsande punkter, från hvilka de 

 omnämnda, fritt framstickande fibrerne utgå. Der stafvar 

 och tappar finnas bibehållna in situ, märkes ett eget förhål- 

 lande mellan dessa punkter och stafvarnes och tapparnes ba- 

 ser, i det de nemligen allt mera tränga sig tillsammans vid 

 ränderne. Detta finner sin förklaring deruti att man från 

 sidan betraktar de i en krets om stafvarnes och tapparnes 

 bas stående punkterne. Undersökes limitans från ytan, sy- 

 nas sjelfva kretsarne på det tydligaste; större kring tapp-, 

 mindre kring stafbaserne. De förra bestå af ungefär 40, de 

 sednare af 8 — 10 punkter. 



Vid sned belysning synes vidare på ytan af alla väl 

 bibehållna tappkroppar eller inre tappleder en utomordentligt 

 fin, men skarpt tecknad streckning, hvars början utgår från 

 punkterne i limitans externa och sammanlöpa mot tappens 

 spets. Denna streckning åstadkommes nu genom med tap- 

 parnes 3'ta förenade fina fibrer, som framträda ur punkterne 

 (hålen) i limitans externa. Detta bevises direkte genom en 

 jemförelse mellan isolerade, från limitans externa aflossade 

 tappar, sådana de i hvarje söndei-plockadt preparat simma 

 ikring i stor mängd, med sådana ställen af limitans der tap- 

 parne äro aflossade. Från dessa sednare framsticka fina fi- 

 brer, såsom ofvan nämndes, alla af ringa och lika längd, i 

 antal motsvarande punkterne. De aflossade tapparne åter 

 visa alla den beskrifna streckningen, men merendels ej från 

 basen utan först från ett ställe hvars afstånd från basen noga 

 motsvarar längden af de vanligen på limitans qvarsittande 

 fibrerne. Utan tvifvel äro således de från limitans framstic- 

 kande fibrerne desamma som under sitt vidare förlopp fast- 

 växa på tapparnes yta, och förenas med denna. Afståndet 

 mellan dessa fibrer på tappytan utgör ungefär 0,4 Mik. så att 

 omkring 40 — 50 kunna få rum på en tapps yta. Med till- 



