130 



500 derilVåii medförda stufter vore endast IG species repre- 

 senterade. Bland dessa 16 arter förekommer en fräkenart 

 Equisetum arclicum Hr., som är ganska nära förvandt med vår 

 Equisetum limosum^ i mycket öfvervägande mängd, hvilket an- 

 tyder att detta ställe varit ett dylikt sankt med fräken öf- 

 vervext område, som så ofta anträffas på våra torfmossor. 



Totalantalet af de i Spetsbergens miocena lager hittills 

 anträffade vexter uppgår till 131 species; af dessa äro 123 

 fanerogamer och 8 kryptogamer. Bland de sednare äro svam- 

 par, alger, mossor, ormbnnkar och Equisetaceer representerade. 

 Af fanerogamer åter höra icke mindre än 26 species till barr- 

 träd och 31 till monocotyledoner. Rikedomen på arter som 

 höra till barrträdens grupp är serdeles påfall-ande, när vi 

 besinna att Tyskland och Schweiz för närvarande ega endast 

 15 arter tillsammans. Af dessa 26 arter höra 5 till Cupres- 

 sineer, 3 till Tuxineer, 1 till Ephedrineer och 17 till Abietineer. 

 Det måste dock anmärkas att utaf 3 till Abietineer räknade 

 arter endast veden är känd, men hvarken barr eller frön, 

 hvarföre de icke kunnat jemföras eller kombineras med så- 

 dana af de öfriga arterna, af hvilka veden ännu icke är bekant. 

 Dessa tre arter äro således mycket osäkra och möjligen re- 

 dan representerade bland de fjorton öfriga af Heer uppställda 

 arterna, af hvilka blad och fruktdelar äro med noggran- 

 het kända, men bland hvilka flere finnas som till sin ved 

 ännu icke kunnat beskrifvas. 



Af Cupressineer förtjena sumpcypressen {Taxudiiim disli- 

 chum) och lifsträdet (^Libocedrus Sabiniana Hr.) att i främsta 

 rummet omnämnas. Båda förekomma i talrika exemplar och 

 de voro uppenbarligen mycket allmänna på Spetsbergen under 

 miocentiden. Af sumpcypressen finnas icke allenast talrika, 

 utmärkt vackra och väl bibehållna grenar tillstädes, utan äfven 

 vidhängande hanblommor och honkottar. De mogna kottarne 

 äro visserligen sönderfallna, men deras fjäll och fullmogna 

 frön äro dock så väl bevarade, att en äfven till dessa vigtiga 

 organer utsträckt jemförelse med en lefvande amerikansk art 

 kunnat med tillfredsställande noggrannhet utföras. Öfverens- 

 ^tämmelsen emellan den uppå kärren i Georgien och Syd- 



