154 



talbild af de skilda exemplarens utseende. — Om den of- 

 vanföre omnämnda formen af hundslägtet, hvilken onekligen 

 erbjudei- det största intresse, vill jag deremot försöka att 

 lemna en litet närmare beskrifning. Alla till densamma hö- 

 rande ben, deribland några lösa stycken af hufvudskålen och 

 underkäken från högra sidan, hafva pätagligen blifvit anträffa- 

 de på samma ställe och under lika förhållanden, emedan de 

 voro tillsammans bundna. Jag har jemfört dem med trenne 

 skallar af räfvar samt med fullkomliga skeletter af en fjell- 

 racka, af en vanlig räf och af tvenne tama hundar. 



Detta exemplar har varit ungefär af räfvens storlek, 

 men haft kortare nos och något högre ben. Underkäken på 

 högra sidan är nemligen märkbart kortare än hos räfven; 

 framkanten af processus coronoideus stiger mera vertikalt upp- 

 åt, d. v. s. att den inre vinkeln, som bildas af processus ma- 

 xillcB inferioris och pars horizontalis är. mindre trubbig, och 

 urholkningen på den yttre sidan af förenämnda utskott är 

 betydligt djupare, ungefär såsom fallet är hos skallarne af de 

 begge tama hundar, hvarmed den blifvit jemförd. Det bak- 

 åt och något uppåt riktade utskottet från bakre ändan af 

 sjelfva anguius maxiUcB inferioris har dessutom en något olika 

 form än hos räfven och fjällrackan. Att sluta efter det frag- 

 ment, som finnes i behåll af hufvudskålens bakre del, har 

 exemplaret icke varit ungt, emedan crista parietalis är nog 

 utvecklad. Sjelfva formen af mentus audilorius externus visar 

 äfven en i ögonen fallande olikhet från den hos de begge i 

 vårt land förekommande räfarterna. Såsom någonting egen- 

 domligt måste dessutom anmärkas, att den bakre knöliga 

 kindtanden i underkäken på högra sidan alldeles saknas, en 

 omständighet som troligen endast beror -på, en tillfällighet, 

 emedan den motsvarande tanden i öfverkäken finnes tillstä- 

 des. Af denna käkhälft från högra sidan finnas nemligen 

 trenne skilda bitar ännu i behåll. — Os humeri äfvensom os 

 femoris på venstra sidan äro åtminstone omkring V4 tum län- 

 gre än hos räfven; skulderbladet äfvensom tibia på högra si- 

 dan synas äfvenledes vara något längre än hos förenämnda 

 djurart och samma torde förhållandet äfven vara med os sa- 



