155 



crum. — Epistropkeus och ett enda ref ben, som finnes i be- 

 håll, visa i allmänhet samma byggnad som hos räfven. Olyck- 

 ligtvis saknas roftanden på de återstående delarne af öfver- 

 käken. 



I händelse man således af dessa här framhållna afvi- 

 kelser, som visserligen blifvit iakttagna endast vid jemförel- 

 sen af några få icke karakteristiska och tillika temmeligen 

 ofullständiga ben, är berättigad att anse detta exemplar så- 

 som en från räfven verkelioen skild art — och äro samtliffa 

 benen derjemte af samma ålder som sjelfva jättegrafvarne — 

 kan man äfveu af dessa fynd draga den slutsatsen, att fåret 

 liksom hunden varit husdjur hos innevånarne i dessa trakter 

 åtminstone före kristendomens införande i landet. 



Om sneda skallar ocli särsklldt om den beryktade 

 mördaren Johan Ådamssons. 



Af Fr. W. Mäklin. 



Det torde vara temmeligen allmänt bekant, att man 

 biand alla menniskoracer oftast anträffar asymmetriskt bildade 

 eller sneda skallar hos den malayiska. I de holländska sam- 

 lingarna, der man isynnerhet har en särdeles rikedom på 

 skallar från Sunda-öarna, kan man se talrika prof härpå, och 

 framlidne professor J. van der Hoeven yttrade härom i sin 

 i Leyden 1860 utgifua Catalogus craniorum diversaruin gentium 

 s. 36: ''"'Ceterum cranium Javanorum^ quemadmodum universe Ma- 

 iaicarum gentium, swpissime est assymmetricum'''' . Bland 56 upp- 

 räknade skallar af den malayiska mennisko-racen utpekas 

 iiemligen icke mindre än 25, hvilka äro mer eller mindre 

 asymmetriska, då deremot bland 115 dylika af andra racer 

 icke finnas flera än tre, nemligen af en arab, af en bastard- 

 kines och af en kaffrare. Vanligen torde man dela den af 

 ViRCHOW i Untersuchungen iiber die Entwickelung des Schädclgrun- 

 des im gesunden und krankhaften Zustunde, und iiber den Einfluss 

 derselben auf Schädelform, Gesichtsbildumj und Gehirnbau (Berlin 



