157 



formiga vridning under de första veckorna af utvecklingen. 

 Huruvida denna kongenitala snedhet, som enligt regel knap- 

 past skall vara märkbar, står i något sammanhang med den 

 på javanesiska skallar så ofta observerade asymmetrin, anser 

 Halbertsma böra hänskjutas till en framtida närmare under- 

 sökning. — Att en jttre mekanisk, under en längre tid i de 

 yngre åren fortsatt tryckning emellertid kan utöfva ett be- 

 tydligt inflytande på skallens blifvande form, torde vara tem- 

 meligen säkert, då enligt Morton Natcherna, Peruanerna och 

 andra folkstammar på artificielt sätt förändra hufvudskålens 

 form hos sina barn. De binda nemligen dessa med ryggen 

 så fast på ett bräde, som tjenar såsom vagga, att bakre de- 

 len af hufvudet härigenom blir afplattadt. På enahanda sätt 

 förmodar äfven Davis, att de fordna Britternas och Getternas 

 hufvudskallar afplattades baktill (J. Barnard Davis, Note on the 

 distortions which present themselves in the Crania of the Ancient Bri- 

 tons, Nat. Hist. Review, 1862, s. 290). Genom ett dylikt förfaran- 

 de erhåller hufvudet ett slags brachT/cephal-form^ hvarpå Retzius 

 i sina Ethnologische Schriften (Leipzig, 1864) lemnat en af bild- 

 ning och Halbertsma, på ofvan anfördt ställe, en annan dylik 

 efter en javanesisk skalle, som är ännu mera anmärkningsvärd. 

 Åsigterna om det inflytande skallens snedhet eller an- 

 dra likartade missbildningar kunna utöfva på individens sin- 

 nestillstånd tyckas vara temmeligen olika; att en större grad 

 af mikrocephali likväl framkallar blödsinne, derom torde alla 

 vara ense. Morton och Townsend påstå, att dylika missbild- 

 ningar af skallen icke inverka på något menligt sätt, och den 

 förre anför Chenoukerna vid Columbia floden, hvilka äfven- 

 ledes hafva genom konst till formen förändrade skallar, så- 

 som bevis härpå, emedan de hafva en fullkomligt utbildad 

 omdömesförmåga o. s. v.; emellertid är det bekant, att man 

 i vissa trakter af Frankrike missbildar skallen derigenom, 

 att dukar bindas omkring hufvudet på ett sådant sätt, att en 

 fåra uppstår ifrån den ena tinningen till den andra, samt att 

 följderna af denna missbildning icke uteblifva, utan visa sig 

 i form af hufvudvärk, svindel, hjernkongestioner m. m., äf- 

 vensom i idiotism och galenskap. Dårhusen skola till en be- 



