164 



rade han en serie ytterst noggranna stämgafflar af olika höjd, 

 hvilkas vibrationstal medelst vidfästade rörliga vigter kunde 

 efter behag något ökas eller minskas. Han fann sin förmo- 

 dan bekräftad, i det vokalerna U och / i verkligheten befun- 

 nos mest förstärkta toner, som närmade sig till b och b^^. 

 Det i hög grad märkeliga resultatet, hvartill Koenig sålunda 

 kommit och som han publicerat i Franska Vetenskaps-Aka- 

 demins Comptes rendus för den 25 sistledne April, är alltså 

 att vokalerna U, O, A, E, I (i det nordtyska uttalet) karakte- 

 riseras af samma ton b i olika oktaver, 6, 6', fc", b"\ h^^ . Mot 

 dessa toner svara följande antal fullständiga (fram och åter 

 gående) vibrationer i sekunden: 225, 450, 900, 1800, 3600. 

 I dessa enkla förhållanden har man måhända att söka 

 orsaken dertill, att nämnde fem vokaler anträffas nästan i 

 alla språk, ehuru menniskorösten vore i stånd att frambringa 

 en oändlig inängd andra, på samma sätt som de enkla för- 

 hållandena emellan vibrationstalen förklara tillvaron af samma 

 musikaliska intervaller hos alla folk. 



L. L. 



Sammandrag af de klimatologiska anteckniDgarne 

 i Finland år 1869. 



Lärkan hördes i Mariehamn den 21, Salo d. 24, Eura 

 d. 30, Helsingfors d. 31 Mars; i Nådendal och Kyrkslätt d. 

 2, Orimattila och Jauakkala d. 6, Karstula d. 7, Kides och 

 Uleåborg d. 8, Torneå d. 9, Rovaniemi d. 12, Kajana d. 20 

 April; i Utsjoki d. 6, Öfvertorneå d. 11 Maj. — Bofinken förmärk- 

 tes i Nådendal d. 22 Mars; i Janakkala d. 1, Kides d. 8, Salo 

 d. 10, Uleåborg d. 14, Karstula d. 16, Rovaniemi d. 21 April. 

 — Svanen syntes i Mariehamn och Salo d. 29 Mars; i Janak- 

 kala d. 1, Rovaniemi d. 5, Kides d. 6, Karstula d. 7, Uts- 

 joki d. 8, Öfvertorneå d. 10, Uleåborg d. 14 Aprih — Tra- 

 nan ankom till Janakkala den 29 Mars; till Salo d. 4, Eura 

 d. 5, Öfvertorneå d. 14, Karstula d. 19, Kyrkslätt, Orimattila 

 och Kides d. 21, Uleåborg d. 22 April; till Rovaniemi d. 5 



