183 



glasflaska, som hålles vid 12° C. temperatur. Redan efter 

 24 timmar blifver hela massan lysande, då flaskan omskakas. 



Bland lefvande växter känner man redan mer än ett dus- 

 sin fanerogamer och 8 ä 9 kryptogamer, som äga förmågan 

 att lysa. De flesta af dessa äro af resande funna inom de 

 heta zonerne. Så hände det t. ex. under den bekanta far- 

 makologen Martii resa genom Brasilien, att hans bärare un- 

 der en het sommardag (temperaturen gick till 25° C. i skug- 

 gan) vid genomträngandet af ett busksnår afbröto några qvi- 

 star. Hvar gång detta skedde, lyste den utflytande saften. 

 Växten befanns vara en Euphorbia-art, och fick af Martins till- 

 namnet phosphorea. Den bäst undersökta lysande växten är 

 är en liten på olivträden i mellersta Frankrike och södra 

 Europa förekommande svampart. På den lysande förmågan 

 utöfvar dock den omgifvande temperaturen stort inflytande; 

 nyssnämnde Euphorbia's saft lyste t. ex. ej mera då tempe- 

 raturen sjönk under 20°, den lilla olivsvampen åter bäst 

 mellan 8 och 10° C. 



Antalet lysande djur är mycket stort och utgöres för- 

 nämligast af hafsdjur af alla klasser, från de små mikrosko- 

 piska infusorierne, som genom sin tallösa mängd göra stora 

 sträckor af de tropiska hafven lysande, medusor, moUusker, 

 krustacéer ända till t. o. m. fiskar. I Genua räknade Viviani 

 redan 14 olika slag af lysande sjödjur, och Quatrefages upp- 

 gifver de kändas aintal till omkring sextio. 



Af lysande landtdjur känner man deremot endast gan- 

 ska få och nästan endast insekter. Öfver beskaffenheten af 

 lysorganet hos den bäst kända, vår inhemska lysmask, har 

 undertecknad för några år sedan i Societetens Öfversigt lem- 

 nat ett referat. 



Hos de äldsta författarne, ända från Aristoteles lärjun- 

 ge Theophrastus (omkring 300 år f. Chr.) omtalas redan un- 

 der namn af karbunkler, pyroforer, anthrax, i mörkret ly- 

 sande stenar. Konungen i Pegu skulle t. ex. äga en af så- 

 dan storlek och glans, att han medelst denna i mörkret ly- 

 ste som solen. Då man likväl känner att de gamla med of- 

 vananförda benämningar betecknade granater, rubiner samt 



