185 



genom kokning löser glasig arseniksyrlighet i utspädd salt- 

 syra och derefter låter lösningen mycket långsamt afsvalna 

 i mörker. Hvar gång en krystall bildas, visar sig en liflig 

 gnista. Fenomenet fortfar tills all arseniksyrlighet utkristal- 

 liserat och kan ofta räcka hela dygnet om. 



En mycket vigtig ljuskälla afgifver sluteligen äfven e- 

 lektriciteten, på hvars närmare beskrifning utrymmet likväl 

 förbjuder oss att här ingå. 



Från ljusets källor vilja vi nu vända oss till dess egen- 

 skaper, hufvudsakligast sådana de framträda hos solljuset. 



Slappes genom en springa en knippe solstrålar in i ett 

 mörkt rum, så visar sig på en skärm, som uppfångar dessa 

 strålar, en upplyst och ofärgad fläck. Håller man nu mel- 

 lan springan och skärmen ett prisma så att solstrålarne må- 

 ste passera igenom detsamma, så framträder i stället för den 

 upplysta, ofärgade fläcken en aflåug af olika regnbågsartade 

 färger sammansatt bild, som man benämnt spektrum. När- 

 mast mot spektrums kant finnes rödt, sedan orange, gult, 

 grönt, blått och sluteligen violett. Tillika märkes att spekt- 

 rum ej börjar der, hvarest, före prismets mellankomst, den 

 solbelysta fläcken låg, utan att detsamma är skjutet åt den 

 sida hvartåt prismets bas ligger. Försöket lärer således icke 

 allenast att ljuset brytes åt prismets bas, utan äfven att det 

 ofärgade hvita ljuset är sammansatt af en mängd olika fär- 

 gade strålar, hvilka dessutom hvar för sig brytas olika starkt, 

 det röda minst, det violetta starkast. 



Redan 1802 hade Wollaston funnit att färgerne i spect- 

 rum ej oafbrutet aflösa hvarandra utan att de ställvis afbry- 

 tas af mörka linier. Utan kännedom häraf gjorde Frauen- 

 hofer 1814 samma upptäckt och bestämde tillika redan noga 

 läget af åtta grupper dylika linier, hvilka han betecknade 

 med bokstäfverne A till H.*) Dessa s. k. Frauenhofer'ska 

 linier gåfvo första anledningen till spektralanalysen som un- 

 der sednaste år, förnämligast genom Kirchhoffs och Bunsens 



*) Numera Uänner man ofver sextusen dylika linier. 



