188 



på de öfriga himlakropparne. Några stjernors atmosfer tyc- 

 kes deremot alldeles sakna vattenångor. 



Bland egendomliga hithörande observationer tortjenar 

 ännu omtalas följande af Huggins gjorda. Man kände redan se- 

 dan gammalt flere exempel på stjernor, som hastigt begynt lysa 

 med mycket klart sken och derpå småningom aftagit i glans, 

 tills de stundom t. o. m. alldeles upphört att synas. I Maj 

 1866 uppflammade plötsligt en stjerna i stjernbilden Corona 

 borealis, hvarefter densamma inom några dagar sjönk ända 

 till 10:de storleken d. v. s. blef osynlig för blotta ögat. Vid 

 undersökning visade nu spektralanalysen ett spektrum, ty- 

 dande på ätt fenomenet härrörde af brinnande vätgas. En 

 explosion med utveckling af vätgas hade väl inträffat på 

 stjernan, och gasen derefter fattat eld. 



Häraf framgår redan tydligt det intresse och den vigt 

 spektralanalysen erbjuder för de astronomiska studierna. Men 

 äfven i andra hänseenden äger den sin praktiska nytta. På 

 denna väg ledde sig t. ex. Bunsen och Kirchhoff till upptäck- 

 ten af tvenne nya metaller: Caesium och Rubidium, och se- 

 dan dess är ännu en tredje, thallium, funnen medelst samma 

 metod. Vid medico-legala undersökningar afgifver spektral- 

 analysen ett säkert tecken till igenkännande af blod. Upp- 

 täckaren af denna reaktion, Hoppe, har visat att ännu en del 

 blod, blandad med 2 ä 3 tusen delar vatten, säkert gifver sig 

 tillkänna genom absorbtion af vissa strålar i spektrum. Yt- 

 terst små spår af giftiga metaller kunna härigenom upptäckas 

 i texturerne. För ögonläkaren tjenar åter spektralanalysen 

 till bestämmande af de färgade glasens lämplighet att från 

 ett retligt öga utestänga för detsamma skadliga strålar, äf- 

 vensom till bestämmande af förmågan att urskilja färgnyancer. 



Men huru uppkommer då färg? Detta kan ske på flera 

 sätt. Man skiljer derföre äfven mellan två hufvudgrupper : 

 objektiva färger, som hafva sin orsak utom oss sjelfva, och 

 subjektiva, som visa sig vid retning af synnerven, oberoende 

 af utom oss varande föremål. Till denna sednare afdelning, 

 som vi nu ej närmare kunna beröra, höra de ljusa molnbil- 

 der, som 'Äfven i fullkomligt mörker föresväfva ögat, känslan 



