194 



grundade han en ny metod, känd under namn af Daguerro- 

 typi. Enligt denna utsattes den med jodsilfver öfverdragna 

 plåten, sedan den behörigen blifvit påA^erkad af ljuset, för 

 qvicksilfverångor. Det oförändrade jodsilfret borttvättades 

 med undersvafvelsyrligt natron. Dagrarne i bilden syntes 

 genom sitt qvieksilfveröfverdrag hvita, under det skuggorne 

 som bestodo af rent siifver deremot syntes mörka. Härige- 

 nom var således det efterlängtade målet uppnådt. Först fyra 

 år sednare, 1839 publicerade Daguerre sin vackra upptäckt, 

 för hvilken lian erhöll en national belöning. 



Sedan den tiden hafva -likväl forskuingarne och upp- 

 täckterne gått så raskt framåt, att i de nuvarande sätten för 

 framställningen af fotografierne knappast något mera af Da- 

 guerres ursprungliga metod qvarstår. 



Två år sednare, 1841, lärde redan Talbot en metod, 

 som ännu utgör basen för fotografiering på papper. Håller 

 man ett med jodsilfver-lösning dränkt papper endast några 

 ögonblick i camera obscuran, och derpå lägger det, innan 

 ännu någon bild synes på detsamma, i en lösning af garfsy- 

 ra, som derpå uppvärmes, så framträder bilden småningom. 

 Härvid äro likväl dagrar och skuggor omkastade, de förra 

 mörka de sednare ljusa; det är hvad man kallar en negatif 

 bild. Från denna kan likväl sedan andra positiva tagas. I 

 stället för papper kan man äfven begagna en glasskifva öfver- 

 dragen med gelatine, collodium eller albumin betäckt med ett 

 tunnt lager af ett känsligt silfversalt, som sedan behandlas 

 med en reducerande vätska: garfsyra, jernoxidul eller tenn- 

 chlorur, hvilka alla verka detsamma, endast gifvande litet o- 

 lika ton åt bilden. 



År 1856 stiftade Hertigen af Luynes som sjelf ifrigt 

 sysselsatte sig med fotografiska studier, ett pris, som seder- 

 mera likväl delades i tvenne, nemligen ett a 8,000 fi*ancs för 

 upptäckten af ett sätt att utan manuel tillhjelp medelst litho- 

 grafi eller grävda- direkte reproducera fotografiska bilder; 

 och ett annat å 2,000 francs att hvartannat år utdelas åt den 

 eller dem som under denna period gjort största framsteg i 

 framställningen och conserveringen af positiva bilder. Till 



