196 



gipsaftryck tages.) På galvanoplastisk väg kan man .sedan 

 ytterligare skaffa sig ett metallaftryck af gipsen, hvilken me- 

 tallplåt derefter kan begagnas till tryck. 



För foto-litografin lyckades det deremut redan år 1855 

 Poitevin att finna följande enkla och praktiska metod. Om 

 man nemligen öfverdrager en vanlig litografisk sten med en 

 blandning af gummi, eller gelatin, och chromsyra, och der- 

 på under en på glas befintlig fotografisk bild utsätter den 

 för ljus och derefter invalsar den med trycksvärta, så fäster 

 denna blott på de ställen, som varit utsatta för ljuset, så att 

 ett noggrant aftryck af den använda fotografin uppstår. Af- 

 tvättas nu den lösliga gummi-blandningen med vatten, så 

 kan stenen efter vanlig behandling medelst etsning med syra 

 o. s. v. begagnas till tryck. För denna upptäckt tillerkändes 

 Hertigens af Lnynes stora pris enhälligt åt Poitevin. 



Sannolikt skall man väl äfven i en kanske ej så af- 

 lägsen framtid lyckas att fixera bildernes naturliga färger. 

 Hittills känner man enligt undersökningar, hufvudsakligast 

 af Becquerel och Poitevin, blott en enda substans, halfchlor- 

 silfver, som under vissa förhållanden är i stånd att antaga 

 de på densamma fallande färgerne. De uppkomna färgerne 

 likna de genom interferens frambragta, och förblifva oförän- 

 drade 1 mörker. Utsatta för dagsljus, öfvergå de i grått och 

 försvinna snart. Förgäfves har man på flerfaldigt sätt för- 

 sökt att fixera dem. 



Likasom värmestrålarne, absorberas äfven en stor del 

 af de kemiska strålarne under sin passage genom jordat- 

 mosferen. Enligt Bunsen's och Roscoe's undersökningar går 

 härvid omkring ^/g af deras intensitet förlorad. Ju lägre so- 

 len står öfA^er horizonten, desto längre sträcka måste dess 

 strålar naturligtvis passera genom jordens dunstkrets. Deraf 

 kommer det att i länder nära polen, isynnerhet vintertid, 

 frambringande af en fotografisk bild erfordrar längre tid och 

 dock ej vill blifva lika skarp som i bättre lottade klimat. 

 Att solen vid sin upp- och nedgång ser röd ut, beror äfven 

 deraf att dess violetta strålar starkare än de öfriga absorbe- 

 ras af atmosferen. 



