A üsztességtudás 15 nagy haszon ám, mert így férünk 
meg egymással ! 
De még tovább 15 van. Mily gyönyörűen formálja ki lel- 
ked a madarak szavából, élete módjából a regét és a lanítást! 
, ri o 
Azt regéli, hogy a mikor a poroszlók az Udvezítőt halálra 
Se, HOSI 
keresték, a banka azt kiáltotta : 
Hup-pu-pu, itt ! 
A bibiez meg azt : 
Búvik, búvik, búvik ! 
Utána a fűrj, hogy : 
Itt szalad, att szalad ! 
Mind a három madár tehát áruló volt. De nem ám a kis 
ezinege, mely azt mondta : 
Nincs erre ! Mincs erre ! 
Ennek pedig mi legyen a tanúsága ? Hallga csak! Az árulás- 
ért avval bűnhődik a banka, hogy örökösen piszokban turkál, 
fiai pedig nyakig ülnek benne a fészekben ís ; ez tiszta valóság! 
A bíbiez meg a fűrj ki van tagadva az erdőből, így soha- 
sem ülhet árnyékos fára. Ez így van. 
De a kis eczinegén rajta van ám a leremlő áldása : tizen- 
kettőt tojik, tizenkét fial nevel ; így megvan a családi boldog- 
sága! Ez ís uszta igaz! Hát a tanúság mi legyen ? Tizenkét 
madárporonty fölnevelése nagy dolog ám és az a ezinegepár 
csak igazi madárszorgalommal győzi a munkát. Kora pily- 
mallattól késő alkonyatig folyton munkában van ; ágról-ágra 
szállva, kúszva, sokszor fejjel lefelé függögetve járja az erdőt, 
a szilvást, a gyümölcsöst, a veleményes kertet, apróra vizs- 
gálgalja az ágat, annak minden repedésélt; szedi a bogarat, 
a kukaczot és mindazt, a mi a hasznos fának kárára van. 
