35 
menti füzeseket búvó ráczság buzgón szedegeti, felhasogatja, 
hogy tél idején melegítő kapcezának használhassa kis gyereké- 
nek lábára. A fészek belső csészéjébe rakja le a tojóka öt vagy 
hét fehér, szinte csak babszem nagyságú tojásál, a melyből 
az anyaszeretet melege tizenhárom nap alatt költi ki a mez- 
telen, vaksi, tehetetlen porontyocskákat, hogy aztán csodála- 
losan rövid idő alatt anyányivá felápolgassa. 
No, de mielőtt hogy tovább haladnánk, jó lesz a madár- 
tojással is megismerkedni. A ki csak eszi a tojást, könnyen 
kérdheti, hogy hát ezen mi lehet a megismerni való ? Pedig 
bizony csudadolog az! Van a tojásnak meszes héjja, néha 
fehér, néha tarka, néha szines, néha iratos. Belül a vastagabb 
végen van a levegős üreg, aztán a fehérje, aztán a széke vagy 
szikje, ebben a csira, aztán a sárgája, azlán a zsinórja. Mikor 
a csira megtermékenyül és a tojó lerakja a tojást, már a 
hanyat, akkor kezdődik a költés vagy kotolás, melyet néha 
csak az anyamadár, néha mind a két ivar felváltva végez. 
Erre az időre pőrére kopaszodik a kolló madár melle, vére 
kitüzesedik és a kolló madár azon van, hogy a tojást folyto- 
nos-folyvást egyformán melegen lartsa: ül rajta reggeltől 
napestig, alkonyattól reggelig, alig távozva perezekre is. 
Közben-közben még meg 15 forgatja a tojásokat, hogy egy- 
formán melegedjenek. Kis madárnál eltart ez a kotolás tiz 
napig, de a hattyúnál harminezölt napig 15. Délszakon a siruez 
a nap hevét is felhasználja és van madár, a ki erjesztő halom- 
fészket kapar össze s az erjedés melegét használja fel a koto- 
lásra; a madár neve Talegalla. 
A meleg folytonossága fejlődésre indítja a nyomástól meg- 
tlermékenyített csirát. Erezelek futnak széjjel és egy ponil 
lüktetni kezd : a szív ez! Lassanként alakot ölt a fejlődő esira, 
madárporonty lesz belőle; és a mikor megérik, esőröcskéjé- 
vel kivágja magát a meszes burokból. 
A mi ltyúkféle, mint a fürj, a fogoly, a fáczán, a fajd és 
H. 0.: A madarak hasznáról. A] 
