40 
ők azt, hogy őszkor, tavaszkor merre feküsznek azok a ked- 
vező tájak ? Hát bizony jobban és biztosabban, mint a torony 
emberi őre, a ki annyival többet tud a falu mélyében lakó 
embernél, a mennyivel magasabb a torony a föld szinénél. 
Hát még a madár, mely nem torony, hanem felhőjárás magas- 
ságára és azontúl tud felemelkedni, tehát nagy messzire lát, 
hozzá még feljebb-lejebb lakó madártársai mozgalmát 15 köz- 
vellenül megérzt. És megérzi a levegő áramlásait is. 
Az az őszi vagy lavaszi mozgalom olyan, mint a föld 
népéé, mely együtt érez és úgy, a mint részei megérzik a 
változást, ez visszahat az egész lömegre és egyszerre csak 
azt látjuk, hogy ca föld népe megmozdult. 
Ámde a megmaradás és vonulás tüneltében 15 ugyanazt 
a nagy elvet, vagy lermészeti törvényt látjuk megnyilatkozni, 
hogy t. 1. minden alkotott teremtmény már alkotásánál fogva 
is, törvényszerű munkát végez az anyalermészetben, mely 
e nélkül a munka nélkül igen hamar zavarossá, majd végze- 
lessé válnék. A mint elvégzi munkáját, indúl. 
Madarainknak, a vándorlóknak, egyik része álkél a Föld- 
közi tengeren, részben mélyen nyomul lefelé a délszaki tájba ; 
másik része nem méri ál a tengert, hanem már a Balkánon, 
Törökországban, Görögországban és a Dalmát partok déli 
részén 15 kihúzza azt az időszakot, a mikor nálunk téli, amott 
alig őszies az idő járása. 
Nekünk magyaroknak a madárvonúlás tekintetében rend- 
ben van a szénánk, mert a hányféle vándor madarat hazánk 
földjéről csak ismerünk, meg tudjuk mondani, melyik vonúl 
és állagosan véve a tavasz melyik napján lér vissza ide, a hol 
fészkel, fiasít és teljesíti azt a munkáját, a melyet alkotásánál 
fogva a természet reá ruházott. Majd a könyv végén azokat 
a napokat meg fogjuk ismerni. 
