JA 
hozzád szóljak, magyar Népem, a kihez a vérség és a szeretet 
ezer szála fűzött. 
Ime, szólok is Tehozzád. Hiszen Téged ezer év kevés 
öröme és tenger bánata, vére és verítéke kötött e földhöz, 
mely éppen azért kedves és drága Tenéked; mely föld a 
költő szava szerint: bölesőd és majdan sírod í5 — igazi, 
egyetlen magyar hazád. 
Jól tudod Te édes Népem, hogy csak értelem és szor- 
galom árán tarthatod meg hazádat; hogy számbeli cse- 
kély voltodat csak eszed pallérozásával pótolhatod meg; 
hogy értelemből fakadó szeretettel kell közeledned mind- 
nyájunk szülő anyjához, a természethez, mely alkoló, de 
romboló hatalmával is oktat. vezérel, hogy megtalálhassad 
a magad és cseléded kenyerét, hazád földjén boldogulá- 
sodat. 
Te vagy az, a ki elveted a magot, látod csírázását, a 
zsenge palánta első kibúvását ; a ki megfigyeled növekedését 
el amegérésig; látod lábas jószágodnak , majorságodnak életre 
keltét, növekedését, megerősödését; de lálod mindennek 
vesztét, elsalnyulását, kimaradását 15; keresed az okot; — 
néha meg is találod, néha nem. És ha nem találod, akkor 
kezdődik azoknak a kötelessége, a kik tudásuknál, tapaszta- 
lásuknál fogva megadhatják a felvilágosítást, a mint meg- 
adom Tenéked én az ég madarainak hasznáról és káráról a 
mezőgazdaságban. Fogadd a felvilágosítást oly szeretettel, 
a minővel nyújtom. 
