10 
gazda Népem, mert különben 15 érzem szent kötelességemet, 
hogy a ki annyit forgolódtam barátságos tűzhelyednél, annyi 
okulást merítettem szokásodból; — lelked tiszta, romlatlan 
megnyilatkozásából pedig annyi virágot szedtem és kötöttem 
bokrétába — mondom, érezem kötelességemet, hogy hála 
fejében, okulásodra, de gyönyörűségedre 15 írjam meg ezt a 
kis könyvet, arról, a mi különben is érzi szereteted melegét : 
írjak az ég madarairól, azoknak hasznáról és káráról. 
Meg 15 írom úgy, a mint legjobban tudom; a hogyan elég 
hosszú életem bőséges tapasztalata reá tanított. Megirom 
pedig szűzen-üszla magyar nyelven, a melyet házad láján, 
mezőn, erdőn, legelőn, a pászlortüzel védő enyhelyeken, 
cserényeidben, kontyoskunyhóidban éppen tetőled tanultam ; 
szemlélődésed józanságán pedig kiesiszoltam, talán fényesre 
ki 15 palléroztam. £ 
Áldom is a sorsomat azért, hogy megérhetlem, hogy 
akadt oly férfiu, kit saját igyekezete és a sors kegye magasra 
emelt — DAnÁNnYyt IGvácz magyar kir. Földmívelésügyi Minis- 
ler — de azért mégsem emelhette sorsa oly magasra, hogy ne 
lássa. ne ismerje meg a magyar gazdanép szükségét, oku- 
lásra törő vágyát. 
A ki éppen azért engem bízoll meg e szerény könyv 
szerzésével. Ezért áldom sorsomat. 
EL 15 mondom neki ezen a helyen, hogy bizodalmával 
örök hálára kötelezett, és hogy azontúl a legnagyobb gyö- 
nyörűséget szerezte énnekem, megadván a módot, hogy Te- 
