ELŐLJÁRÓ BESZÉD. 
A mikoron a magyar ember rég megdelelt és elmond- 
hatja, hogy java kenyerét megette, jól teszi, ha számol 
velve önmagával, kérdést intéz lelkimsmeretéhez, vajjon 
hasznosan töltötte-é el világéletét, van c még kötelessége, 
a melynek meg kell felelnie, mielőtt hogy elszólítja a min- 
denség hatalma, oda, a honnan még nem lért vissza — de 
senkisem ! 
Magam 15 rég megdeleltlem, meg 15 ellem java kenyere- 
melt ; elmondhatom az abád-szalóki öreg földmívessel, hogy 
bizony nekem is beesteledett, éppen csak hogy még nem 
harangoztak. Számot vetettem én is magammal és úgy tlalá- 
lom, hogy volna még kötelességem. Im, kötelességérzetből 
annak az arasznyi életidőnek, mely a harangszóig még ma- 
ad, egy részét Tenéked akarom szentelni szerelelt magyar 
