83 
10. A KUVIK. 
Egyéb neve: csuvik, halálmadár, halálbagoly. 
(Glaucidium nocluum Retz.) 
Leirás. Teste szerint gerle nagyságú, de nagyfejű és gazdag 
tollazatánál fogva nagyobbnak látszó, kurta bagoly ; szeme- 
csillaga és csőre sárga, lába csüde szőrszerűen tollas, ujjai 
majdnem meztelenek ; kurta farka alig látszik ki a szárnyak 
hegye alól; hátafele szürkésbarna, fehér csöppekkel foltozva ; 
hasafele fehéres, hosszúkás barna csíkokkal. Fészkét lartóz- 
kodási helyén odvakba, szaruták mögé, néha hidak alá Is rej- 
tegeti ; a fészekalja négy-öt fehér, m: ajdne m golyóalakú tojás ; 
a fiak fehér pehelylye el vannak borítva. 
Élete módja. A kuvik is szeret az emberrel tartani, szivesen 
választja tanyájáúl a házak, rakodótárak, tornyok fedele alját; 
de beveszi magát odvas Tilda omladékok ly ukaiba is. Kitünő 
egerész, de nem veli meg a nagyobb, így a svábbogaral sem 
és odamarkol a verébivadékba vagy más madárba i Is. Innen 
van az, hogy ha éjjeli vadászatán elkésik és meglepi a hajnal, 
a mikor a nappali madárvilág éppen ébredez, ugyancsak 
körülveszi az apró madarak sokasága ! Ökörszem, királyka, 
barázdabillegető, a ezinegék hada, poszálák és aéstk körül- 
veszik, lépászni ugyan nem igen merik, mert félnek a kar- 
málól ; de kihogy esiripel, csipog, egyszóval hangot ad, minlha 
leszólnák és gúnyolnák az éjjeli lolvajmadarat. Ezt ügyesen 
felhasználják a madarászok, kik lombkunyhóra kiültetik és a 
felgyülekező madárságot lépre, csiptetőbe fogdossák. 
Nevét a kiáltásától vette, mely leginkább c (kúvik-kúvik) és 
ha háztájon tartózkodik, estefelé sűrűn kiáltja a ház üstökéről, 
a károgóról vagy papról. Innen ered a babona, hogy a kuvik 
megjelenése és kiáltása halált jelent — a halált jósolgató 
emberre is úgy szólnak reá: cne kuvikoljon már kend.) 
Nem sok van és mint kilünő egér- és verébpusztító érde- 
mes a védelemre. 
(3 
