99 
18. A MÁTYÁS SZAJKÓ. 
Egyéb neve: mátyás, mátyásmadár, matyimadár. 
(Garrulus glandarius L.J) 
Leirás. Kisebb testű a csókánál. Tollazata vörösesszürke, 
gyeplője széles, fekete ; búbja fehéres, feketés csíkokkal. Far- 
csíkja, farokalja fehér, szárnyán fehér tükör ; farka fekete, a 
véneknél tövén halavány kékes harántcsíkokkal; legfőbb 
ékességei a szárnyfedő tollak, melyek keresztberóva fehér, 
fekete és szép kék csíkokat viselnek. Szeme v ilágoskék, eleven 
tekintetű. Fészkét hol alacsonyan, hol magasan rakja a fákra ; 
fészekalja öttől kilenecz tojásig terjed ; a tojások halavány, 
néha zöldes földön sötétesen, sűrűn és aprón szeplősek. 
Élete módja. A hol él, ott szavától hangos az erdő, rendes 
szava pedig hasonlit a cmályáso szólamhoz, azért népies 
neve Málvás. Sandor István uram régi szókönyvében zdjgó- 
nak 15 mondja a zajtól, a melyet csap és a miből aztán a 
szajkó származnék. Eleven, nyughatatlan lakója erdőnek, 
bokrosnak, erdő közelében a kerteknek is. Mindent eszik, 
mindent felfal, mert nagy az ő torkossága. Dió, mogyoró, 
makk, bükkmag, gyümöles, bogyó ; aztán a gilisztán kezdve 
szöeskén, futóbogáron át ATOT METT bogá árság mind a 
begyébe vándorol; a minek kemény a héjja, mint diónak, 
mogyorónak, azt odvakba, résekbe még gyüjtögeti is. Ez idáig 
nem 18 volna baj; de már az igenis és igen nagy, hogy zajgó 
úr ő kegyelme még gébicsnél, szarkánál is nagyobb. fészek- 
rabló. Tojás, mezte len madárporonty, a fészek szélén üldögélő 
és anyját váró tokos poronty, az mind Mátyás úr prédája. 
Ezekért aztán még a galagonya tüskés bokrát is bújja. Szóval, 
nagyon káros és nem . ajánlható kegyelemre. 
Ifjan elfogva, ha nem is válik egészen kezessé, de kalitká- 
ban és folyosókon lartva, nagyon mulatságos madár, meri 
utánzásaival nagy imposztor. Először is eltanúlja a majorsá 
minden hangját, csipog, kukorékol, gágog, pityereg ; közbe 
nyávog egyel, mint a macska, majd meg "nyikorog mint az 
ajtó kenetlen sarka, vagy a targoncza kereke, szóval mulat- 
ságos egy kópé biz ő. Felelget is a hangokra ; a kakasnak 
kakasúl, a lúdnak lúdúl és innen ered a népszó : 
Igen örvend a rigó, felel neki a szajkó. 
Hazánkban még jócskán van ; külsejével pedig az erdő disze. 
gk 7 
