101 
419. AZ ARANYMÁLINKÓ. 
Egyéb neve: sárgarigó, sármáringó, sárga velyhe, 
aranybegy, sármárinkó, aranymárinkó, aranymálú, 
aranymálé, szolgabiró, aranymál rigó, lórió, aranymál, 
aranymáj. 
(Oriolus galbula L.) 
Leirás. Rigó nagyságú. A hím szép aranysárga, szárnya, 
farka fekete, az utóbbinak a vége sárga; a szemen át a csőr 
tövétől indúlva fekete pászta, esőre vöröses hússzínű, szeme 
vérvörös. A tojónál és a fiókáknál mindaz, a mi a vén hímnél 
aranysárga zöldes, az alsó testrészek szürkésfehérek sötétebb 
csíkokkal. Fészke remekmű ; mindég villás ágra, a villa lö- 
vébe építi és mindenféle finom rosttal és szélesebb háncs- 
szalagokkal odaköti ; kirakja és kiépíti mindennel a mi finom, 
még pókhálóval is. Fészekalja rendesen öt tojás fehér alapon 
gyéren álló élesen irott sötét foltokban. Kertekben is fészkel. 
Elete módja. Tavaszkor és nyár elején hangos madár, 
melynek lágy, mélyhangú ülinkóra emlékeztető hangja be- 
tölti az erdőszéleket és a nagy gyümölcsösöket. Ez a szép 
szózat a hímtől ered, míg a tojó bizony úgy felelget, mint a 
kis macska, a mikor valaki a farkára hágott. A régi Szirmay 
uram azt mondja a hím hangjáról, hogy görög : 
f Sárga rigó görögül : cflüa reo ió., 
Borsodi neve : szolgabíró ; ez ií5 hangját festi a hímmadár- 
nak. A többi magyarázatot már elő 15 soroltam abban a sza- 
kaszban, mely a hangról és értelmezéséről szól. 
Az aranymálinkó gyümölcsérés idején kívül igen hasznos 
madár s nincs az a hernyó, még ha a legszőrösebb papmacska 
is, a melyet el ne esípne, cserebogár-járáskor meg éppen irtó- 
háborút folytat a gyümölesösök ez istencsapása ellen ; hanem 
az 15 igaz, hogy a mikor a kora gyümölcs érik — mert az 
ősziít nem várja be: elvonúl melegebb tájakra — nem igen 
törődik az ártalmas bogársággal, hanem rámegy a cseresz- 
nyére, kajszín-baraczkra, korán érő édes körtére. De a bogár- 
ság üldözésével nyujtott haszna sokkal nagyobb a kárnál és 
éppen azért gráczia legyen fejének — a madár különben is 
remek gyönyörüsége szemünknek. 
Bea Tik 
