113 
25. A NYAKTEKERCS. 
Egyéb neve: nyaktekerő, tekerints, nyakforgató. 
(dyna torguilla L.) 
Leirás. Pacsirta nagyságú madár, finom puha tollazattal, 
mely emlékeztet a bagoly vagy a kecskefejő tollára; torka 
agyagos szinű, keresztbefutó, finom, sötét kúllamvodatátlesk: 
farka szép szürke, feketén permetezve, hat széles, csipkés, 
keresztberovott sávolylyal ; hasa fele szürke alapszinen barnás, 
fehéres és feketés foltokkal tarkálva és finoman permetezve ; 
tarkójától lefelé a háton és a válltájon nagy fekete foltok. 
A szárny evedzőtollai rozsdaszíinnel keresztberova. Két lába- 
ujja előre, kettő hátrafelé áll ; a lábak rövidek. Odvakba fészkel, 
olyanokba, a minőket talál s ott a puha murvára tojja le 
monyait, számszerint hét, néha üzenketlőt ; szinük fehér. 
A nyaktekerecsnek is féregalakú, hosszú messzire kiölt- 
hető nyelve van. 
Élete módja. A nyaktekercs is vándormadár, mely őszkor 
elhagy, tavaszkor visszatér és rögtön hallatja éppen oly sajátos 
mint kellemes hangját, mely így szól: kjü-kjü-kjü-kjü-kjü- 
kjü-kjü és tagadhatatlan, hogy ez a hang a hosszú tél után 
kedvesen hat az emberre. A . nyaktekercs nem kopácsol és 
nem is kuszik, mint a harkály, de nyelvével éppen úgy mű- 
ködik. A hangyabolyt kilyukasztja s a kitóduló hangyák, mint 
lépvesszőre, úgy tapadnak hosszú nyelvéhez, melyet hirtelen 
visszaránl és mintegy lehántja róla a prédát. A hangyatojásl 
felpiczézgeti nyelvé $nek kemény, hegyes végére, mely azon- 
ban nem szakás, mint a harkályé. Igy szedegeti a kéreg 
repedéseiből is a bogárságol: a petét, bábot és mindent, a 
mi ott bujkál, nyugszik vagy leskelődik. Ezért a nyaktekercs 
kiméletre méltó, igen hasznos madár. 
A nyaktekercs nem vad madár, azért közelről is meg- 
vigyázható. Nevét onnan vette, hogy nyakát nyujtogatja, 
csavargalja, miközben bóbitáját felállítja és farkát kiteregeti. 
Szereti a lombos fákat, gyümölesösöket. Nálunk még nem 
ritka. 
H. 0.: A madarak hasznáról. 8 
