129 
34. A SÁRMÁNY. 
Egyéb neve: sármán, sármánkó, sármályú, 
sármántyú stb. 
(Emberiza citrinella L.) 
Leirás. Veréb nagyságú, de hosszabb, ösztövérebb madár. 
Az öreg hím begye, hasa és fejeteteje aranysárga, a mit a ré- 
giek csáraranyo színnek mondottak, innen a neve. Dolmánya 
rozsdaszínű, de zöldesbe jálszó, erősen vonolt, sötét szárfol- 
tokkal tarkálva; szárnya, farka feketés, rozsdásan szegett. 
A tojóka és a fiak sokkal szerényebb, fakóbb színezetűek. 
A csőr sajátságos alkotású. Alsó kávája szűkített, a felső káva 
padlásán egy bülyök s az egész magvak kimorzsolására al- 
kalmatos. Alacsonyan, bokrokban fészkel elég jól rakott 
fészekben. Fészekalja öt tojás, mely világos földön sötéten, 
irásosan van larkálva. 
Élete módja. Ügyes, eleven madár, mely azonban mindig 
bizalmas; kertek, bokrosok és erdőszélek lakója és legkülönb 
tulajdonsága az, hogy szereti a nem fajbeli madarak társa- 
ságál, nevezetesen a fenyőrigóét, a melylyel szorosan együtt 
lart. Tápláléka fiasitás idején és addig, a mig a magvak nem 
érnek, jobbadán rovarokból áll és szereti a sima hernyóknak 
oly fajtáit is, a melyek más madárnak nem izlenek. Ezen túl 
szereti a magvakat, de sokkal inkább a liszteseket mint az 
olajosokat. Nagy kedvvel lagja a télszak idején egybeverődő 
szárnyas munkáscsoportoknak, a a melyekkel a határt baran- 
golja s ugyancsak szedi, irtja a hóból kiálló kórók, gyomok 
magvait. Tehát kettősen is használ a gazdának. 
Kemény teleken a többi szárnyas vendéggel bevetődik a 
helységekbe is; hetivásárok után pintyőkékkel, bubospacsir- 
tákkal és verebe "kkel vetekedve szedi a hulladékból a még 
csak félig emésztett zab és egyéb maradványokat; ilyen- 
kor igen bizodalmas. Repülése — — — ives, mert a mig szár- 
nyait verdesi, ekkor emelkedik, majd testhez húzza s ekkor 
pl SZNZO nagyon "18 E ESET Senkit a ld ses li! 
H. 0.: A madarak hasznáról. 9 
