131 
39. A PIPISKE. 
Egyéb neve: bubos pityer, kontyos madár, buty- 
kós kató, pisitnek, kontyos pacsirta. 
(Alauda cristata L.) 
Leirás. Hát mondjuk, hogy erősebb a verébnél, a fején 
pedig hegyesen ágaskodó bóbitája van. Ezentúl pedig ez a 
jámbor becsületes, a szegénységhez ragaszkodó madár színe 
szerint olyan, mint a rög. Még a bóbitája is olyan, mint a rögön 
csucsosodó kis rög. Es a mikor a szántás közel esik az ország- 
úthoz, a melyen a pipiskének mindig van keresni valója, az 
ember elmegyen a gyalogúton, ráesik a szeme a szántás 
rögeire is, de a mikor éppen arra fordúlna gondolatja, hogy 
bizony élet nélkül való a táj, hát megmozdul a rögökön va- 
lami, az ember odaltekint és ime! a szántás rögén ott ül a 
pipiske! Bevárja az embert pár lépésnyire, ekkor egyet csi- 
korog és tíz lépésre tovább száll! Fészekalja rendesen öt tojás, 
világos alapon sötétebben és annyira szeplős, hogy az alap- 
szín alig látszik ki; fészke pedig bizony csak tákolt és ott 
található a földön gyepesekben, útszéli lóherésekben. 
Élete módja. El lehet mondani a pipiskéről, hogy úton- 
útfélen belébotlik az ember. Mindig az ember környezetéhez 
lartja magát, leginkább pedig a kunyhók, a faluvég;, az úl- 
melléke tanyája : neki. Fára nem száll, de megpihen a házak, 
vagyis viskók fedelén; szóval, megfelel Tompa Mihály fel- 
fogásának, ki 15 a pipiskét mint a szegény ember háza lájá- 
nak hűséges madarát énekelte meg. 
Hogy mit eszik és mit csinál ? 
Hát a fiait mindenféle bogársággal lömi és neveli fel; aztán 
a körülményekhez képest leszáll mindenféle magvakig; ha 
pedig a tél nagyon is vicsorg gatja a fogát, járja az országút 
hulladékait, belé vegyűl más szegény madarak gy ülekezetébe 
és otlkeresi falatjait város, falu szemétdombján, útján, piaczán. 
A nép példabeszéde nem igen karolta fel; de azért valamiket 
mondtam a könyv elején; ezentúl kényes kis lányról mégis 
azt mondja : 
Ugy begyeskedik, mint a pipiske ! 
Hasznos madár, nem ritka és megérdemli a védelmet. 
SE 
6 
