161 
52. A BARÁTKA. 
Egyéb neve: barátposzáta, papfülemüle. 
(Sylvia atricapilla L.) 
Leirás. Ez 15 nemes éneklő madár. Dolmánya olajosszürke, 
alsó fele fehéres, fején s a szemig érve fekete kucsma, ezéri 
barátka és papfülemüle. A tojó és a fiak fején a kucsma barna. 
Farka, szárnya barnás-fekete. Csőre finoman árforma, lába 
erős. Szeme sötétbarna és eleven fényű. Fészke, mint bokor- 
lakó madárhoz illik, mindig sűrű bokrosokban és közel a 
földhöz áll, készül pedig finom fűszálakból és gyökerekből, 
összeszőve rovarok fon: idékával, néha szőrrel és "mindég csak 
kevés tollal. Fészekalja öt-hat, alapszin szerint változó, majd 
barnás, vagy fehéres. vagy szürkés-olajos sötétebb peltye- 
zéssel, néha irással is. 
Élete módja. Szereti a bokros helyeket, kivált ha közben 
magasabb fák is belévegyülnek ; de betele pe "dik kertekbe, sőt 
nagy városok terein az élő sövényzetekbe és bokrosokba is, 
hol ugyancsak szorgalmaskodva szedi a bogárságnak minden 
csak képzelhető fajtáját, nagy hasznot hajtva evvel erdőnek, 
kertnek egyaránt. Példás és benső családi életet él és a kis 
hím, szerelme idején, ugyancsak hangos. Dala egyszerű, nem 
is közelíuü a fülemüléét, nem csaltogó, nem bánatos, nem 
zokogó, hanem kedves fütyörészés, akár valami víg gye rkőczé; 
fel ís hangzik a bokornak majd erről, majd arról : az oldaláról 
és a figyelő emberre vidámságot áraszt. Őszre kelve, a kis 
barátka belékóstol a bokrok termésébe, a különféle bogyóba 
Is ; rájár a bodzára, a vérfürtre, az ostorményre, a szederre, 
kertekben a ribizkére, a nélkül, hogy érezhető kárt tenne, 
vagy bár tehetne is, mert főtápláléka mégis csak a bogárság. 
Vidám dala miatt ezt is üldözi a m: idárfogók és keres- 
kedők kapzsisága. Kalitkáját rendesen zöld porlékával vonják 
be, hogy bokorban higyje magát és ilyen csalódásban élve 
énekel, sőt eltanulja a nólál és rabtársainak énekét is. 
Nem sok van. 
H. 0.: A madarak hasznáról. 11 
