169 
96. A NADI RIGO. 
Egyéb neve: nádiposzáta. 
(Acrocephalus turdoides L.) 
Leirás. Nagyobb a verébnél és alakja szerint rigóra emlé- 
keztet. Hátafele rozsdásan futtatott barna, szemén át világosodó 
csík; fületája is világosodó. Alsó fele fehéres, az oldalakban 
agyagsárgán lehelve. Csőre rigószerű, elég erős és kicsit íves, 
különben hegyes; farka ékalakra metszett. Lábai erősek, 
fogódzásra nagyon alkalmatosak. Fészkéről a következő olda- 
lon leszen szó. 
Élete módja. A nádi rigó kizáróan csak a nádasokat lakja, 
melyek aztán fiasitás idején ugyancsak hangosak dalától, mely 
azonban lármának is beillik. 
Nem lévén ritka, szép számmal lakja egyazon nádast s 
ekkor a hány van, annyi versenyez lor kaszakadtából egymás- 
sal, hogy csak úgy zeng tőle a táj, még jobban, mint a kecske- 
béka brekegésétől. Hogy azután mit 15 énekel? hát elkezdi : 
Csak-csak-csak, csik-esik-csik 
Cserek-cserek-ecsik-csik-csik, 
Ke-ke-ke-kara-kara 
Kit-kit-kit 
Csere-csere-csak-csak-csak 
és így tovább, kora pitymallattól, alkonyatig ; sőt mikor nagyon 
nekibuzdúl, még egész éjszakán át is. 
A német fülnek így szól ez a nóta : 
Karre-karre-karre 
Ker-ker-ker 
Hedder-hedder 
Duí-duí-dui stb. 
A hol a nád legsűrűbb, úgy surran, mint a takács vetélője 
a fonalközben. A mi pedig még mesteribb, az a mereven álló 
nádszálakon való kúszása. Ujjaival, karmaival átmarkolja a 
nádszálat s ízibe a nádbojton terem, éppen oly g gyorsan le 15 
szalad vagy esuszszan, hogy csak úgy elnyeli a nád sűrűsége. 
És hogy hát mi a haszna? Megteszi biz ő 15 a magáét oly 
helyen, a hová csak ő férhet hozzá. mert olyan az alkotása. 
Szedi a tóság számtalan bogárságát, a szunyogot, álczáját. És 
így sokban hozzájárul ahhoz, hogy ott más teremtések 15 meg- 
élhessenek. 
