NA 
58. A FÜZIK E. 
Egyéb neve: csil-csal. 
(Phylloscopus acredula I.) 
Leirás. Parányiságban vetekedik az ökörszemmel, ennél 
látszólag nyurgább, ösztövérebb. Hátafele, a fejetetejét is 
beleértve, zöldes-barna szürkésbe menő; hasafele feketés, 
oldalai sárgások, pofái barnás-sárgák ; a szárnyak belső ol- 
dala sárga, lába barnás, a talpfél sárgás. Ezen az egyszerű 
színű kis madárkán minden olyan fakós és semmi sem 
KERMDESZÜRŰ mindene azonban finom, ecsőröcskéje hegyes, 
a legszűkebb rések, rügyhónaljak kifürkészésére alkalmatos. 
Hogy miért fűzike ? Azért, mert szereti a füzest, melynek 
levélzete — Színe és alakja miatt — szinte elnyeli. 
Fészkét nagyon jól rejtegeti ; közel a földhöz ráboruló füvek, 
bokrok alatt abból az anyagból építi, a mely a kiválasztott 
helyen található s éppen evvel azt éri el, hogy a fészek alig, 
s csak gyakorlott fészekkereső szemével található, a fészek 
fedeles. Fészekalja öt-hat apróka fehér, vörös-barnán fino- 
man szeplőzött tojás. 
Élete módja. Nagyon eleven, sohasem nyugvó kis madár ; 
nagyon szereti a lombos erdő fáinak koronáját i is, hol nagy 
ügyességgel ugrál ágról-ágra és örökös nyugtalanságával 
hamar szemet is szúr ; de jelenlétének és lajának árúlója sem 
a szín, sem a nyughatatlan mozgás, hanem a hangja, mely 
TE a parányisághoz és még parányibb torkához képesti 
gazán roppant erős, messze hangzó. Ez az erős hang, melyet 
va aszkor hallat, szólama szerint ez : 
Csil-csal—csil-csal 
és így tovább, a melytől németnél és különösen angolnál is 
nevét vette. 
A német így hallja : Czilp-ezalp— ezilp-ezalp stb. 7 
Az angol így írja: Tehilp-tehalp— tehilp-ichalp. Am ez 
minden jobb- -rosszabb festése a kis madár hangjának. kledele 
minden rovar, a melyhez a fákon hozzáférhet s éppen azért 
hasznos jószág. Hogy őszre ráfanyalodik egy kis bodza- 
bogyóra és hasonlóra, avval ugyan kárt nem teszen. 
Mint a tavasznak hangos hirdetője, és mint ilyen, az ember 
vidítója 15 megérdemli tőlünk az oltalmat. 
