tes 
s) 
a 
ká 
59. A SZÜRKE LÉGYKAPÓ. 
Egyéb neve: szürke legyész, légyfogó. 
(Muscicapa grisola L.) 
Leirás. Kisebb a verébnél és azután nagyigazán szürke kis 
madár. Hátafele egérszürke, hasafele fehéres, a begy és a kantár 
táján sötétebb foltocskák. Csőre fekete, tövén laposos, széles ; 
a felső káva szélén mindkétfelől serték meredeznek, melyek 
nem engedik, hogy a préda kiszökhessen. Szája öble sárga. 
Lába fekete és gyenge. Szeme sötét és eleven. Fészke leg- 
inkább fákon, csonka ágakon a törzs közelében áll; de lyukakba 
IS építge u, azonban sohasem mélyen. A fészek igen szép SZÜ- 
vésű ; anyaga finom moha, háncs, vékony gy ökerek és fűszá- 
lacskák ; belűl gyapjú és lószőr a simító. Fészekalja öl világos 
zöldes szürke alapon sölélebben márványozva és rozsdásan 
szeplőzött tojás ; a szeplők néha a vastagabb végen koszorúba 
sorakoznak. 
Élete módja. A szürke légykapó életmód szerint egészen 
más, mint a kerti és erdei munkatársai, teszem azt a ezinegék. 
A míg ezek örökösen izegnek-mozognak, bujkálnak és ker "res- 
nek, addig a légykapó kiülvalame lyik ágnak legvégére, csúcsra, 
karóra és lesésre fogja a dolgot ; lesi. pedig "kizárólagosan a 
röpülő rovarokat, mint a legyeket, bogarakat, méhesek (áján 
a heréket, — de sohasem a fulánkos méhet, vagy darazsat. 
Veszteg ülve, folylon vetegeti szárnyait, mintha próbálná, 
hogy rendben vannak-e, mert a mint a röpülő rovart meg- 
pillantja, már röpül 15. Fecskebiztossággal elkapja a prédát s 
aztán ivel vágva visszalér leső helyére. 
Innen van az, hogy a szürke légykapó a hasznos madarak 
közé tartozik, különösen kertekben, a hol : it gyümölcsfákat 
megszálló, röpülő bogárságot ugyancsak sze 41; és irlogalja ; 
hogy az erdőn elkapdossa. többek között a gubacsdarazsakat 
is, ez nem oly kár, hogy a nagy hasznot elfe lejthetnők. Ez a 
madár kivált kertekben védelmet érdemel, öblös nyilású házi- 
kót, a melybe fészkét rakhassa. 
Áj 
