1771 
60. AZ ÖRVÖS LÉGYKA PÓ. 
Egyéb neve nincsen. 
(Muscicapa collaris Beh.) 
Leirás. Kivált az öreg hímje tarka madár, hogy szinte 
megkápráztatja a szemet. Csak két szín van rajta: fekete és 
fehér. A tarkaság így alakul meg: csőre fekete, homloka 
fehér, feje a tarkóig fekete, azon alól fehér örv; dolmánya 
fekete, farcsíkja fehér ; farka fekete, egész alsó fele torkostul- 
begyestül fehér. Szárnyán, ha kibontja, kettős, fehér tükör- 
folt van. A tojó nem ilyen ékes, inkább kormos, fehéressel 
és nyakörve nincs is. Csőre éppen olyan alkotású, mint a 
szürke légykapóé. Fészke odvakban, de ágak sürüjében is 
áll, szövése pedig mohából, finom fűszálakból gyökerekből 
és szőrökből való. Fészekalja rendesen öt, rézrozsdaszínű, 
minden szeplő nélkül való ; finom, nagyon törékeny tojás. 
Élete módja. Az örvös légykapó inkább melegebb tájak és 
itt a lombos erdő madara. Bizony szépséges látomány a tavasz 
ifjú zöld lombozatában díszlő bükkös vagy tölgyes erdőben 
ennek a finom, tarka madárkának az ügyeskedése, röpkö- 
dése. Nagyon szereti azokat a vénülő fákat, a melyeknek teteje 
már száradásnak indult, itt a magasban, a száraz ágon szerel 
leskelődni s a milyen kicsiny és jámbor, még sem lehet róla 
azt mondani, hogy i 
A légynek sem vét, 
mert az erdő nagy hasznára bizony nagyon 15 vél légynek, 
szunyognak és mindenféle röpködő bogárságnak. Az öreg, 
vén fák nagy odvai előtt néha függöget 15, nagy szelet csapva 
bár kicsiny szárnyának sebes verdesésével, a mikor azután 
felriad az odvakban pihenő bogárság, szárnyra kap, hogy 
biztos prédája legyen a légykapónak. De szálas bükkösökben, 
melyeknek sudarai magasra törnek, koronáik pedig egybe- 
borulnak, az örvös légykapó a lombsátor alatt ís fogdossa a 
betévedő napsugárban játszó légyféléket. 
Minden védelmet, megérdemlő ékes madárka. 
H. 0.: A madarak hasznáról. 12 
